Acest serial este parțial inspirat de viața lui Karl Lagerfeld.
E posibil ca personajele, relațiile lor personale și profesionale,
acțiunile și discuțiile lor, locurile și evenimentele,
precum și creațiile artistice,
să fie fictive sau modificate de autori în scopuri dramatice.
În acest caz,
asemănările cu personajele reale sau cu trecutul lor
au doar scopuri dramatice,
fără a reda în vreun fel realitatea vieții lor.
Deci aici e faimosul Club 7!
Am auzit multe despre el!
Karl, Pierre Bergé aici.
Orice-ar spune despre tine, nu te lăsa provocat!
Stai cu capul sus și o să se sature să vorbească despre asta.
Nu pe tine te fac târfă.
E cea mai bună în industria parfumurilor din America. Am nevoie de ea.
Adună-te!
Pregătiți pentru o intrare senzațională?
Frumoasă! Așa e!
Ești bodyguard acum?
Ia-ți târfa de aici!
- Ce ai spus? - Dacă ai o problemă, rezolv-o cu mine!
Nu vorbesc cu tine.
Nu tu decizi, nu?
Ba da. Ți-am zis să-l ții în lesă.
- Ce o să faci? - Ai înnebunit?
Pe cine vrei în club? Pe Lagerfeld sau pe Saint Laurent?
- Pe Saint Laurent. - Iată!
Îți rup genunchii dacă te mai văd.
Iar tu ești mort, neamțule!
O să te ponegresc în tot Parisul!
Sigur e ceva serios dacă Jacques a venit aici la ora 07:00.
- Ce faci? - Mă puteam lipsi de asta.
Ascultă...
Îmi pare rău că ai fost implicat.
O să vorbesc cu Pierre.
De ce?
- Ca să-l fac să înțeleagă... - Ce-o să-i spui?
„Îmi cer scuze că nu-mi pot ține scula în pantaloni.
„Și nu disting sănătatea mintală de nebunie.”
O să mergi și la Saint Laurent?
Cum rămâne cu reputația mea?
Cum o să-mi salvezi reputația profesională?
Pe baza ei ne câștigăm existența.
Pierre o poate distruge într-o săptămână.
Douăzeci de ani.
Am muncit douăzeci de ani zi de zi ca să obțin puțin respect.
Nimeni nu mă place aici.
Nimeni nu vrea să am succes.
Iar tu... Tu distrugi totul.
Așa că du-te acasă și lasă-mă să mă ocup eu!
Karl, te pot ajuta...
Nu spune nimic, nu face nimic!
Dispari! Nu vreau să te mai văd.
Am și eu onoare. Am fost jignit.
Onoare? Cui îi pasă de onoare?
Mulți trăiesc bine-mersi fără ea.
Deci Jacques e pus la colț.
Jacques e pus la colț.
Iar, când Pierre amenință că trimite oameni să rezolve problema,
e în stare să o facă.
Eu te-am avertizat.
Felicitări!
Ce faci?
Nu vezi că trec?
Zi! Sunt invizibil? Nenorocitule!
Bernadine Morris de la New York Times e bolnavă.
S-a scuzat. Interviul a fost amânat.
Mont-Servan de la Le Monde nu are timp. Nu se știe dacă vin la prezentare.
La fel și cei de la Macy's. Vor decide pe moment.
E suficient pentru dimineața asta.
John Fairchild m-a ajutat să înțeleg ce se petrece.
Rezolvă-ți problemele cu Pierre Bergé!
Asta mi-a spus.
Nu mă așteptam să se afle așa rapid.
Cât pe ce să uit!
Americanca cu parfumul a sunat furioasă să-mi spună
că nu vrea să fie implicată în astfel de scandal.
Se întoarce la New York.
- Ce i-ai făcut lui Pierre Bergé? - Nimic.
E clar că și-a petrecut dimineața sunând la toate editurile de modă
ca să le ceară să aleagă între Saint Laurent și Lagerfeld.
Și l-au ales toate pe Saint Laurent.
Nu merită să discutăm despre verva asta.
Dar, chiar dacă nu vreau, asta afectează Chloé,
și mă simt foarte rușinat.
Tot ce-ți pot spune e că mă angajez să rezolv problema
și te asigur că vor veni jurnaliști la prezentare.
Îți promit.
Dar cum? Cum o s-o rezolvi?
Toți îl urăsc pe Pierre Bergé.
Pe toți i-a tratat de sus, la un moment dat.
Dar nimeni nu zice nimic.
E cel mai influent din industrie.
Te poate ridica sau nimici.
Sunt sigură că tot Parisul vorbește despre cele întâmplate, dar nu-mi pasă.
Du-te și fă pace cu Bergé!
Cu orice preț.
E un sfat prietenesc.
Și un ordin de la șefa ta.
Avem adresa unei florării bune de la New York?
Da, pot găsi una.
Trimite-i un buchet doamnei cu parfumul!
Forsiția, azalee, narcise.
Comandă un buchet mare și scump!
În regulă.
Biroul lui Saint Laurent, vă rog!
Da, Anne-Marie Muñoz, vă rog!
Sunt Roland.
Vă mulțumesc.
Intră! E deschis.
Doamna e în cămașă de noapte?
Speri să-ți deblochez țeava?
Știi că nu mă excită asta.
- În regulă. - Surpriză!
Iau din toate.
Plănuiești o sinucidere sau o petrecere?
Depinde.
Ce faci acum? Vrei să...
Putem lua cocaină și sta de vorbă. Am muzică bună.
Drăguț din partea ta! Am mult de muncă.
- Multă muncă? - Da.
Așa e în zilele noastre.
Ei bine, du-te la muncă!
- Păstrează restul! - Mulțumesc.
Ești celebru, amice.
Clienții mei vorbesc despre tine.
- Spune-le s-o șteargă! - Bine.
Ai grijă cu drogurile! Sunt puternice.
La revedere, Jacques!
Anne-Marie, mă bucur să te văd!
Eu zic că e un loc bun.
N-o să ne vadă nimeni. Suntem departe de atelierele Saint Laurent.
Văd că mi-ești prietenă bună.
Pierre m-ar putea da afară mâine.
- Nu am imunitate. - Știu.
Vreau să-mi explici ce se întâmplă cu Yves. Unde e?
Nu aici.
Cum adică „nu aici”?
L-am căutat peste tot timp de două zile.
Apoi ne-au sunat de la centrul pentru cei fără adăpost din Nanterre.
Nu știa unde e.
Nu avea acte, geacă, nici pantofi.
Fusese bătut sau s-a bătut. Cine știe?
Se afla într-o stare groaznică.
Nu e prima dată când o ia razna.
O să fie bine. O să-l pui pe picioare.
Pierre l-a internat în spital. Yves a aruncat cu un bust de marmură în el.
Nebun cum e, îl tratează pe Pierre cum merită.
Nu merită asta. Latră mult, dar a dus multe.
Yves nu făcea față fără el.
Trebuia să fie internat și în '61.
După șase luni, a ieșit și și-a deschis casa de modă.
E mai rău decât atunci.
De data asta, pe lângă depresie, mai sunt alcoolul și drogurile.
Jacques poartă o parte din vină.
Nu mai creează.
Compania e în așteptare.
250 de angajați își așteaptă leafa.
Prezentarea e peste o lună.
Eu creez colecția în locul lui.
Cine știe despre asta?
Nimeni, doar eu și Pierre.
Îi mințim pe toți.
Și, când vorbim serios, ne întrebăm dacă ăsta e sfârșitul.
Pe aici.
Ai făcut-o intenționat?
Ce anume?
- Ce am făcut, Anne-Marie? - Asta spune Pierre.
L-ai încurajat pe Jacques să-i facă rău lui Yves.
L-ai folosit pe Jacques ca să-l distrugi pe Yves.
Deci așa mă vezi, nu?
Nu știu.
De ce aș face asta?
Pentru că sunt gelos?
Pentru că nu sunt Yves și vreau să fiu?
El și Jacques sunt adulți cu consimțământ.
Adevărul e că Pierre e furios
fiindcă nu vrea să recunoască că Yves e nebun.
Eu și Jacques nu suntem responsabili pentru asta.
- Bine. - Asta e.
Spitalul Sainte-Anne
Karlito!
Ai venit să mă scoți?
Nu ți-am făcut nimic.
El a venit să mă caute.
Te iubește.
Tu ești cel care nu poate iubi.
Unde pleci? Karl!
Nu mă lăsa singur aici!
Karl?
Nu acum, mamă!
Ba da, acum!
Eu te las să-ți vezi de viață.
Mamă, ce vrei?
Acum m-am întors de la coafor.
Se bârfea lângă mine.
Contesa de Ribes și baroana de Rothschild.
Prietene cu Yves și Pierre, dacă am înțeles corect.
Dacă vrei să-mi spui că spuneau lucruri rele despre mine,
nu vreau să știu.
Vorbeau despre mine.
Despre tine?
Despre „mama lui Karl Lagerfeld”, nazista.
Vom fi mereu naziști pentru francezi.
N-am spus niciodată nimic.
Dar Pierre Bergé e foarte bine informat.
Știe că tatăl tău nu a fost nici baron, nici suedez.
Și că a folosit forță de muncă forțată în fabricile sale.
A decis să le spună tuturor adevărul.
- Ai pierdut controlul, fiule! - Nu!
O să-l recâștig.
Îți stă foarte bine, Amina.
Frumos volum! Bravo!
Mai e cu jurnalistul de la Paris Match?
Amina? De ce te interesează Paris Match?
Ia zi,
ai fost să-l vezi pe Pierre Bergé?
Amina!
- Locuiești în Champs-de-Mars, nu? - Da.
Te duc eu mai târziu.
- E în drum. - Bine.
Jacques?
Sunt eu. Deschide!
Putem sta de vorbă?
Dl Jacques de Bascher 15 rue du dragon - PARIS
De la Yves
Așa cum ești Yves
Jacques - Ești viciul meu, viața mea, religia mea, păcatul meu și moartea mea
„Karl,
„Nu mai e amuzant.
„Și, fiindcă mai am încă puțină mândrie și energie,
„eu, gigoloul,
„ucigașul de genii,
„mă voi întoarce acolo unde încă pot sta cu capul sus.
„Adio, Paris!
„Mult noroc!
„Jacques.”
Foarte bine. Și e al meu.
- Doamne, ce prost e! - Micuța mea mamă!
Ce cauți aici?
Dragul meu!
M-am întors.
Ești atât de chipeș!
Unde e tata?
Se odihnește. Încearcă.
- Alo? - Ce aud?
A murit Yves Saint Laurent?
Anna. Deci zvonul a ajuns la Milano?
Da. Jurnaliștii au preluat articolul din Paris Match.
De unde vine zvonul ăsta?
Toți ne punem aceeași întrebare.
Ce are Pierre de spus?
Pierre Bergé face ceea ce face mereu.
Refuză să răspundă la telefon când sună un jurnalist.
Niciunul dintre noi n-a reușit să vorbească cu el.
Ce vrea să facă? Să ascundă cadavrul într-un dulap?
Dacă Yves Saint Laurent e mort, trebuie să aflăm.
Nu pot să cred.
Bine, vin la Paris.
O să stau în fața casei lui Bergé cu toți jurnaliștii de la Vogue.
Va trebui să vorbească cu noi.
Bine. Ține-mă la curent, da?
- Sigur că da, dragul meu. - Mulțumesc.
A MURIT YVES SAINT LAURENT?
Intrați, dle doctor!
Bună ziua, dle de Bascher!
Micuțul meu Jacques!
Sunt atât de fericită!
- Atât de fericită! - Și eu la fel.
Unde e ciocolata mea caldă? Unde e?
O aduc.
Unde e mama?
Nu știu. În podgorie, probabil.
În regulă.
Ai venit să ne vezi sau doar fugi din Paris?
Am venit să vă văd.
- Lagerfeld te-a părăsit, nu? Ești falit? - Nu.
- Ești bolnav? - Nu.
Dacă ești, stai departe de tata!
- Are imunitatea slăbită. - Nu sunt.
Am venit pentru companie, un pic de dragoste.
Ai uitat de noi trei ani. Ți-am spus că tata are cancer...
Abia ne-ai sunat, dar vrei dragostea noastră?
Nu te-am uitat, Anne.
Du-te la tata! Știe că ești aici.
Stai!
M-am întors,
luăm prânzul, povestim, spune-mi cum te simți!
Cine este Beaumarchais?
Prietenii mei te întâlnesc la petrecerile din Paris.
Se pare că te numești Jacques de Bascher de Beaumarchais.
Mă întrebam...
Cine este Beaumarchais?
Numele nostru nu e renumit?
E prea simplu?
Ți-e rușine? E prea de modă veche?
Nu e destul de aurit pentru prietenii tăi de vază?
Nu știi despre ce vorbești.
Ba da. E peste tot și urăsc asta. Nu așa am fost crescuți.
Țipi! Ajunge!
Credeam că tu și Lagerfeld sunteți îndrăgostiți.
Ei bine, așa e.
Chiar? Mi se pare că e mai mult despre sex.
Ai putea fi mult mai mult, Jacques. Dar ce faci cu viața ta?
Renunți la studii pentru asta. Îți renegi familia pentru asta.
Îți place să-ți spui că tata te-a respins pentru că ești homosexual.
Dar tata te respinge pentru că mereu alegi calea ușoară.
Pornește televizorul!
Dacă aș fi mort, aș fi primul care ar ști.
De azi-dimineață, mi s-a permis să lucrez în studio.
Sunt bolnav.
Foarte bolnav.
Sunt bolnav de multă vreme, dar nimeni nu a observat.
Dl Saint Laurent suferă de o cădere nervoasă.
Și putem confirma acum că nu are alte afecțiuni.
Sunt nebuni?
Asta o să-i distrugă!
Măcar acum o să se oprească din bârfit.
Toate zvonurile insistente din ultimele zile
sunt doar încercări zadarnice
de a calomnia casa Saint Laurent.
Dl Saint Laurent este geniul pe care îl știm toți.
Karl!
Tu ai aranjat totul?
N-ai auzit?
Yves se distruge singur.
Vă putem asigura că are cei mai buni doctori.
Da, nu vă faceți griji pentru mine!
O să am grijă de mine.
O să mă fac bine în curând.
Vă pot încă surprinde.
Cât despre cei care vehiculează aceste vești,
să știe că vom afla cine sunt.
- Alo? - Biroul dlui Saint Laurent, vă rog!
- Cu cine doriți? - Cu Anne-Marie Muñoz.
- Cine o caută? - Sunt Roland.
- Alo? - Sunt eu.
Da.
Iartă-mă pentru ceea ce urmează să fac, dar nu am de ales.
Ce?
Am toate scrisorile pe care Yves i le-a scris lui Jacques.
Și cu ce ne afectează pe noi?
Spune-i lui Pierre că, dacă mă mai calomniază
sau se mai ia de mine, trimit scrisorile la ziare.
Mă auzi?
Da.
Ne bucurăm mult că ești aici.
Mulțumesc, Chantal.
Bună seara, tată!
Vița de vie e bine?
Înmugurește?
Nu e rău.
Nu se anunță îngheț.
Bine.
În curând putem s-o curățăm.
Probabil că da.
M-a sunat Augier.
Ne va putea împrumuta doi oameni,
în timp ce noi căutăm alții.
Xavier, mezinul, ne-ar putea ajuta.
Dacă termină examenele parțiale până atunci.
Cred că aproape a terminat, nu?
Da, cred că aproape a terminat.
Bine. Fiul cel mic e foarte serios.
Te poți baza pe el.
Uau!
Pe bune?
Știi de ce suferi?
De inutilitate.
Dacă te-ai face util, te-ai simți mai puțin singur. Eu nu mă simt singură.
Gata cu organizațiile tale de lesbiene și poponari!
Nu voi ieși în stradă.
- De ce nu? - Pur și simplu n-o voi face.
Homosexualitatea nu e doar ceva privat, un mod de a te îmbrăca sau petrece.
E a-ți trăi viața și a-i lăsa pe alții să și-o trăiască.
E o chestiune politică.
E o cauză și cred că e important să avem una.
Ai nevoie de o cauză, Jacques.
Un revoluționar și un gigolo. Îmi place.
Bine că tata mai are trei copii ca să salveze familia de la pierzanie!
Nu e bine deloc.
E el?
- Vii cu noi? - Da.
- Să mergem! - Bine.
- O să vin și eu. - Tată, începe slujba.
Haide!
Să mergem, scumpo!
Poate ar fi trebuit să te anunț.
N-ar fi fost atât de ciudat.
Îmi pare rău. Nu mă așteptam să vii aici.
În tinerețe, când am ajuns la Paris,
numeam ceea ce porți tu stilul „catolic”,
ținuta oamenilor la slujbă.
Acesta sunt eu fără măști.
Am rezolvat totul.
Totul se va schimba acum.
Mergem în SUA să facem parfumul ăsta afurisit.
Ne vom reinventa. Ne vom distra.
O să revenim puternici.
O să ne răzbunăm.
Îmi cer scuze.
Am fost dur.
Prea dur.
Eram îngrijorat. Supărat.
Am spus lucruri aiurea.
Dar ai crezut lucrurile alea.
Nu fi supărat pe mine!
Eu nu sunt supărat pe tine.
Haide!
Să mergem!
Harul lui Isus, Domnul nostru,
dragostea lui Dumnezeu, Tatăl,
și spiritul Sfântului Duh fie mereu cu voi!
- Și cu spiritul tău. - Și cu spiritul tău.
Să ne pregătim de Sfânta Împărtășanie
recunoscându-ne păcatele.
Jacques.
- Tata vrea să schimbăm locurile. - Ce?
Stai lângă el!
Aleluia, Aleluia
Lăudat fie Domul Isus Hristos
Subtitrarea: Ramona Curt