Seriál je voľne inšpirovaný životom Karla Lagerfelda.
Postavy, ich vzťahy,
čina a slová, miesta, príhody, udalosti
a umelecké výtvory
boli vymyslené či zmenené pre účely príbehu.
V takom prípade
má podobnosť postavám
výlučne dramatický zámer
a nemá stvárňovať skutočné osoby.
JAR 1978
Karl Lagerfeld, zdravím.
Stali ste sa veľkou hviezdou medzinárodnej módy.
„Hviezdou“? Neviem,
ale už spím viac v lietadlách ako vo vlastnej posteli.
RÍM
Veľmi pekná taška.
Od teba?
Samozrejme.
- Tu? - Áno.
Ja som len prostitútka.
rozhovor Karl 4. marec 1978
Áno. Je skoro nemožné mať toľko práce,
stále propagovať svoje výrobky.
Ako dlho ste na celosvetovom reklamnom turné?
Malo trvať desať dní, ale má už tri týždne.
Všetky veľké mestá chcú obchod Chloé.
Včera bagel v New Yorku. Dnes múčnik v Ríme.
Liek na pásmovú chorobu.
To sú svadobné šaty pre slečnu Picassovú?
- Áno, tie večerné. - Sú dramatické.
To si ešte nič nevidela. To nie sú svadobné šaty.
To je manifest.
Ukáž.
Nádhera.
Vieš, čo Saint Laurent robí ako denné šaty?
To je mi fuk.
Dobre.
- Musíme ísť. Zmeškáme. - Ty choď.
Ja tu chvíľu zostanem.
Ala čakajú ťa sestry Fendiové.
Mám nejakú prácu. Ony počkajú.
Dobre.
Stretneme sa tam.
A nezabúdate, že móda sa musí predovšetkým predávať.
Iste, ja robím šaty, nie poéziu.
Problém nie je, že sa vám môžu minúť nápady,
ale že vás musia zastaviť!
Nie, keď som robil haute couture,
šil som 50 šiat dvakrát za rok.
To mi nestačilo.
Bol som hrozne znudený.
Potrebujem pracovať.
Pre mňa je kresliť ako dýchať.
Moja jediná zodpovednosť je moja práca.
A rád robím len ju.
Ty si tu?
Medzi tromi letmi a dvomi stretnutiami.
Vravel si, že je to tvoja obľúbená kantína, tak som skúsil.
Iste.
Poznáš Xaviera de Castellu, Kenzovho priateľa?
- Áno. Iste. - Zdravím, Karl.
A Gianni, náš dnešný kamarát.
Nedohovoríme sa. Vie len po taliansky, ale je pekný.
Pohovoríme si?
Iste.
Ako to máš so Xavierom?
Je ako brat.
Len sa pýtam, ako ide výlet.
Dobre.
A ty?
Nezvykneš sa len tak ukázať.
STE POZVANÝ NA SVADBU PALOMY A RAFAELA
Pozvánka na svadbu Picassovej dcéry! Zázrak.
Nedal som jej na výber.
Recepcia bude u mňa a ja chcem, aby si tam bol.
Budú tam aj Pierre a Yves?
Pri hlavnom stole s nami, áno.
Neverili v môj úspech. Tak nech sa zadrhnú vlastnými slovami.
Uvidíme, či ich strávia.
Netreba.
Konečne plním svoje sľuby.
Nežiadam ťa prestať cestovať, či vzdať sa priateľov.
My dvaja sme v pohode, Karl.
V správnej vzdialenosti, nie blízko ani ďaleko.
Nie je to krok späť.
Je to pomsta pre nás oboch.
Ja nemám úspechy, ktorými by som sa chvastal.
A čo som dosiahol ja,
ak okolo mňa nič nie je?
Ak tam nebudeš, tak Pierre a Yves vyhrali.
Vrátim sa, raz.
Paloma sa nevydáva každý mesiac.
Som tu pre teba. Jasné?
Ako ty si bol pre mňa, keď mi otec zomrel. Ale...
nežiadaj ma vrátiť sa do tvojho tieňa.
Vrátim sa do hadieho hniezda,
až keď dokážem niečo, na čo budem hrdý.
Aj ak budem s tebou, budem sám za seba.
Tak kedy?
Karl! Si jednotka v Amerike. Bohatý ako Kroisos.
Nepotrebuješ ma.
Nechceš byť v mojom tieni, ale berieš moje peniaze?
Chceš, aby som ich vrátil?
Xavier má kopu. Veľmi rád sa podelí.
Nie.
A už musím ísť.
Tu je!
Prepáčte.
Zdržali ma.
Niečo dôležité?
Dôležitá je jedine práca.
Kde je Rosemarie?
Z Paríža ti skúšajú volať, ona to šla riešiť.
Ako ide reklamná kampaň?
Ktorého fotografa chceme?
Podľa Rosemarie ideš robiť večerné svadobné šaty Palome Picassovej.
Ako konkurent Saint Laurenta.
Ja sa nikdy neporovnávam ani nesúťažím.
Ale ty budeš robiť tie najkrajšie šaty.
A celý svet sa bude pozerať.
Nie úplne celý svet, bohužiaľ.
Toto sa mi páči.
Asi musíme späť do Paríža.
Do Paríža?
Ďakujem. Cením si to.
Ako sa má madam?
Teraz je v umelej kóme, aby si jej telo oddýchlo.
A keď sa preberie, zajtra, ak to pôjde dobre,
budeme vedieť, kedy môže domov.
Dom bude pripravený.
Choďte, iste máte všetci veľa práce.
Ďakujem.
- Monika? - Áno, pane?
Viem, že pri mŕtvici sa ráta každá sekunda.
Ak sa uzdraví s malými následkami, bude to vďaka vám.
- Nikdy nie sme pripravení, však? - Nie.
Pane, slečna Picassová a jej snúbenec sú v obývačke.
Prišli kvôli tomu plánovaniu svadby.
Nie, to nechcem.
- Šťastie vám pristane. - Ja že si na nás zabudol.
Samozrejme.
Natoľko, že...
Rafael.
Raz, dva, tri.
Vyrobila to moja asistentka.
Vidíte tie malé kartičky?
Dajte mi zoznam hostí a môžeme ich poukladať.
Máš zoznam?
Aha, tu sme my.
Loulou a Alexandre, perfektné.
Chcem ich dať dokopy.
Rodina a matka tam...
Ku komu posadíme Kenza? S kým si rozumie?
A tam.
Povieš nám, či príde Jacques?
Haló?
Prepáčte, ja nerozumiem. Kto volá?
Taliansky? Anglicky?
Anglicky, prosím.
Ponúkli vám pitie? Kávu?
Kávu, áno, stačí.
Carla Fendiová. Sestra číslo štyri.
Jacques.
Ďakujem, že ste sa k nám unúvali. Páči sa vám Rím?
Áno.
Takže.
Čoskoro rozbehneme reklamnú kampaň
pre našu líniu konfekcie.
Asi našu značku poznáte?
Trochu, áno.
Chceme osviežiť náš imidž.
Niečo modernejšie, nečakané.
Hľadáme nového fotografa,
niekoho s čerstvým pohľadom.
Mladého, ale znalého Fendiovskej tradície, samozrejme.
Okej.
A pýtate sa ma, či poznám nejakého fotografa?
Nie.
Včera mi zavolal Karl a navrhol mi vás.
Čože, mňa?
Podľa neho ste perfektný na občerstvenie imidžu značky Fendi.
Okej.
Jeho slová.
Ja neviem nič o fotení, takže...
Toho som si vedomá.
Takže...
Karl je naším štylistom vyše 10 rokov.
A Fendi by bez neho nebola, kde je.
Takže mu nemôžem veľa odmietnuť.
Je to svadba storočia. Musia urobiť dojem.
Ale nemusia byť prečačkané. Nie je to Saint Laurent.
Vyplň ramená aj boky.
A čo pás?
Užší, viac všetkého.
Nič príliš buržujské, chcem skutočný manifest.
Pane, chcú vás na telefóne.
- Haló? - Požiadal si Carlu Fendiovú najať si ma?
Prečo reaguješ takto?
Kto si myslíš, že si, Karl?
- Ja ti ponúkam prácu. - Nie.
Ťaháš nitky, aby mi dali prácu, o ktorej vedia, že ju neviem.
Nútiš svoju šéfku najať si ma proti jej vôli.
Ja nie som tvoja bábka.
Nemôžeš ma nútiť robiť, čo chceš.
Ja nepotrebujem teba ani prácu.
Ja píšem!
Áno, ja píšem.
Nemyslíš si, že štart Fendi línie je pre mňa dôležitý?
Ja kvôli tebe riskujem.
Ponúkam ti tú prácu, lebo si myslím, že ju zvládneš.
Ja nie som fotograf, Karl!
Od teba sa žiada len prísť s nápadmi.
A ty máš kopu nápadov.
Ty potrebuješ konečne dokončiť niečo, čo začneš.
Na to budeš hrdý.
Tak to prijmi
a vráť sa do Paríža so vztýčenou hlavou.
Na tú svadbu.
Prosím ťa.
Potrebujem ťa.
Tak môže byť?
Áno.
Príjemný večer, nie?
Povedal si Karlovi „nie.“ Rozhodnuté.
Poďme.
- Tak fajn. - Dobre.
Čo by si robil, keby si pracoval?
Ja pracujem. Som architekt.
Robíš svoje domy. To sa neráta.
Ja robím domy pre druhých.
Prečo? Čo by si robil, keby ťa Karl nepodporoval?
Neviem.
Pane, prepáčte, že ruším, ale pán de Bascher nalieha.
Telefón, pane.
Haló?
Trebárs dievča, pekné americké dievča.
Jej rodičia si myslia, že je v kúpeľoch v Baden-Badene, ale ona je v Ríme.
Tak sa prechádza v šatách od Fendi.
O čom hovoríš?
O kampani Fendi.
Neviem fotiť, ale môžem ti spraviť film.
Niečo krásne.
Každý záber bude obraz,
na miestach v Ríme, ktoré milujem.
Takže ty nechceš byť fotograf, ale režisér.
Spisovateľ a režisér.
No tak, Jacques, maj rozum.
To si pýtaš celý tím.
To je kopa práce.
- Veľký rozpočet. - To je moja ponuka tebe.
Toto nie je hra.
Je to zmluvný záväzok k Fendi.
Áno či nie?
Pätnásťminútový film.
Päť.
Pätnásť.
Ak uspejem, prídem na svadbu.
Dobre.
Každý deň ju češte.
Nechce byť neupravená, aj keď ju nikto nevidí.
Iste, pane.
Ak to tu nepôjde, môžeme odísť.
Ak ti bude lepšie v Paríži alebo v nemocnici, pôjdeme tam.
A ak budeš mať problém, len povedz.
Prídem vždy, keď budem môcť.
Choď pracovať.
Ukáž im.
S kým budem sám sebou, ak nie s tebou?
Ale načo vôbec byť sám sebou?
Mrzí ma to.
Nie... Nemysli na to.
Poďme. Ideme do Paríža.
Musím sa pripraviť na svadbu.
O DVA MESIACE NESKÔR
Doriti! Tak už si tu.
- Ešte je tu? - Hrozne meškáš.
Nemá mejkap ani účes, nie je oblečená. Otrava.
- Kto je to? - Večerné šaty!
O hodinu musíme byť na radnici.
Poprosím o žehličku.
Rozmýšľal som, či tu budeš.
Kvôli mne meškajú.
Sukňa nebola hotová.
Po úspešnom dobytí sveta je zahanbujúce
skončiť tam, kde si začínal, v predsieni,
čakať, kým si dáma oblečie šaty.
Máš svoje sedemmíľové čižmy.
Plánuješ ujsť, keď uvidíš Pierra?
Nie. Prečo?
Nevie rýchlo behať.
Ako sa máš?
- Dobre. A ty? - Dobre.
Zostarol si.
Ty si pribral.
Chýbal som ti?
Vieš, že ma opustil? Pierre.
Počul som to.
Kvôli americkému záhradníkovi.
Vieš, ako sa volá?
Madison Cox.
To vystihuje Pierrov život.
Žijem len so sluhami.
Sú dni, keď ani nevstanem.
To sú tie najlepšie.
Chcel by som mať opäť dvadsať
a robiť veci len pre krásu.
Ale no tak.
Hovoríš ako starý chren.
„Som starý budoár, plný zvädnutých ruží,
„v ktorom sa váľa kopa staromódnych šiat.“
Určite nevieš celú báseň.
Len tie dva verše.
Baudelaira nečítam.
Moja matka zomiera.
A Jacques? Ako sa má?
Jacques.
- Tadá! - Krásne.
Sedí mi, však?
Dokonale.
Vyzeráš úžasne, drahá.
- Urobíme účes, dievčatá? - Poďte.
Tvoje denné šaty?
Skús držať ceruzku týmto.
Vitajte. Vojdite.
- Zdravím, Karl. - Zdravím.
- To je nádhera. - Ďakujem.
Karl, to je úžasné!
Ty si tu kráľ.
Vonia to dobre.
Veľmi krásne, typický Karl.
Ešte ste nič nevideli.
Neviem sa dočkať.
Ďakujem. Teší ma.
Ďakujem.
Dobrý večer. Vitajte.
- Dobrý večer. - Dobrý večer.
Slečna Picassová je hotová.
Chcú vás pri vchode.
Zostaň a pozri si ju, zaslúžiš si to.
- Ja hneď prídem. - Dobre.
- Pán Lagerfeld. - Dobrý večer.
Oblečieš ma?
Bežal som sem. Dostrihal som pred piatimi hodinami.
Šiel som rovno na letisko. Aj bez sprchy.
Nie, niečo klasickejšie.
- Sú tu Pierre a Yves? - Pierre áno, Yves ešte nie.
Tú bielu.
Čo Palomine šaty?
Žiadne špeciálne výhody. Uvidíš ich vtedy, keď ja.
Karl!
Tvrdo som pracoval.
Pracoval som tak, že by si ma nespoznal.
Nespal som dva mesiace.
Vravel som si: „Čo mám robiť?“
Každé ráno som si vravel: „Končím. Musím zavolať Karlovi.
„Povedať mu, že to nedokážem, spravil som veľkú chybu.“
Preto som to vydržal.
- Nechcel som ten telefonát. - Myslel som, že si na mňa zabudol.
Mám talent.
Povedali.
Naozaj.
Lebo som mal nápad na záber, v istej chvíli.
Videl som ho a bol som si istý.
Vedel som, že ho treba nakrútiť.
Naliehal som, vydržal a dovolili mi to.
A bolo to úžasné. Fakt úžasné.
- Začali vo mňa veriť. - Vidíš?
Hovoril som ti.
Chcem robiť len to. Nakrúcať filmy.
Pomôžem ti.
Čoskoro to nebudem potrebovať.
- Nie. - Nie?
Ďakujem.
Že si mi dal slobodu.
Prišiel som z Ríma.
- Z Ríma? - Teraz. Áno.
- Teraz? - Teraz.
- Prečo? - Lebo som nakrúcal film.
Už sa naň teším.
Bude úžasný.
Napísal som ho, režíroval, všetko.
Vážne, ja...
Čím väčšiu ilúziu vytvoríš, tým lepšie vidím, kto si.
Osamelý muž.
Fajn, a ty? Počkaj, je tu Anna. Anna!
Jacques!
Priateľ môj.
Ako sa máš?
Vyzeráš krásne.
Gratulujem. Neuveriteľné!
Ďakujem pekne.
- Dovidenia, ďakujem. - Pekný večer.
Nejdeš sa prezliecť? Ideme von. Všetci odišli.
Už mám dosť.
Nie, poď so mnou. No tak.
Zostaň.
Porozprávam ti o tom.
FENDI uvádza
Film JACQUESA DE BASCHERA
Carlu Fendiovú, prosím. Tu Karl Lagerfeld.
Prepojím vám ju.
Takže? Videl si ho?
Je dobrý, však?
Áno.
Neverila som mu. Už môžem povedať.
Ale je krásny, zmyselný, ľahký.
On chápe ducha Fendi.
Mal si pravdu. Ten film bol úžasný nápad.
Budeme ho môcť ukázať novinárom
a pripraviť štart kolekcie.
Je príliš skoro?
Prepáčte mi. Zmýlil som sa.
Nemôžeme ho použiť.
Prečo nie?
Nie je profesionálny. Vyzerá ako študentský film.
To sa mi na ňom páči! Je taký prekvapivý a spontánny.
Neukážeme ho.
Ja preplatím náklady.
Ale... Má talent, nie?
Áno.
Má talent.
ELISABETH LAGERFELDOVÁ ZOMRELA V PENHOËT O ŠTYRI MESIACE
14. SEPTEMBRA 1978, SO SVOJÍM SYNOM SA UŽ NEVIDELA.
Preklad titulkov: Miro Kováčik