SARJA ON LÖYHÄSTI KARL LAGERFELDIN ELÄMÄN INNOITTAMA.
JOTKUT HENKILÖISTÄ, HEIDÄN INTIIMIT JA AMMATILLISET SUHTEENSA,
TEKONSA JA JULKILAUSUMANSA, PAIKAT, VÄLIKOHTAUKSET JA TAPAHTUMAT,
SAMOIN KUIN TAITEELLISET LUOMUKSET
OVAT KIRJOITTAJIEN SEPITTÄMIÄ TAI MUOKKAAMIA DRAMATIIKAN VUOKSI.
MAHDOLLISEN SEPITTEEN TAI MUOKKAUKSEN
SAMANKALTAISUUS OIKEAAN HENKILÖÖN TAI KENENKÄÄN TARINAAN
ON VAIN DRAMAATTISTA TARKOITUSTA VARTEN
EIKÄ SEN OLE MÄÄRÄ VIITATA OIKEAAN HENKILÖÖN TAI HÄNEN TARINAANSA.
KEVÄT 1981
Se oli maagista, huikeaa. En ole nähnyt sellaista eläessäni.
Mahtavaa! Pähkähullua!
-Mitä tuo oli? -Nyt näet.
Niin näen.
Thierry Mugler joukkoineen ei välitä tehdä kivoja asioita
tai päällä pidettävää.
He ovat laman lapsia,
kapinallisia, anarkisteja ja väkivaltaisia.
Heidän rinnallaan olemme kuin madame de Pompadour teekutsuilla.
Mitä sellainen näytös maksaa? 300 000?
Ainakin sen.
Järjetöntä. Mitä voimme tehdä?
Anna minun suunnitella haute couture -mallisto.
Miksi olet niin itsepintainen?
Me emme ole nuorempi sukupolvi.
Mutta voimme välttää kilpailun siirtymällä haute coutureen.
En tee pukuja miljonääreille.
-Vaatetan kaltaisiani naisia. -Älä ole sosialisti.
Vaatetat rikkaita.
Ellemme tee jotain, olemme kohta vanhanaikaisia.
Mikset vastaa puhelimeen? Se voi olla tärkeää.
Olen taiteellinen johtajasi.
Minä sanon, että me joko muutumme tai putoamme kelkasta.
En suunnittele haute couturea. En muuta mitään.
Anteeksi, herra. Hän vaatii.
Ongelma vanhassa asunnossasi taas kerran.
Joka yö! Käsitätkö?
-Villejä juhlia joka yö! -Älä sure, korvaan vauriot.
Ei tässä ole kyse rahasta. Tämä on arvostettu rakennus!
Ei enää orgioita!
Seuraavalla kerralla soitan poliisille!
Jacques?
-Älä yski päälleni! -Anteeksi.
Missä hän on?
Hei, Karl.
Miten jakselet tänä aamuna? Oletko hyvällä tuulella?
Missä hän on?
Ehkä Le Palacessa.
Tai La Main jaunessa, Les Bains Douches'ssa tai La Javassa.
Yhdeltätoistako?
Ja te olette täällä kuin loiset?
Ulkopuolella on rikkoutuneita huonekaluja. Mutta kaikki on hyvin.
Lähtekää ulos täältä.
Ulos! Heti!
Ulos asunnostani! Nyt! Ulos!
Olette hänen ystäviään.
Voisitteko yrittää pitää huolta hänestä? Edes vähän.
Entä sinä, Karl?
Pidätkö sinä huolta hänestä?
Hän on hullu!
-Hei, Karl. -Huomenta.
Jeannick, sinä teet parhaat helmapäärmeet.
-Kiitoksia. -Ei, kiitos sinulle.
Seuraava palkkasekki...
-Rouva Aghion. -Valérie.
-Hän ei tee haute couturea. -Hän kertoi minulle.
Kiitos.
Ja? Sinä kuitenkin olet Chloén pomo.
En halua jäädä eläkkeelle.
Mitä haute couture maksaa?
-Se tuo taloon rahaa... -Niinkö?
-Salliiko Pierre Bergé sen? -En ole varma.
-Nathalie. -Yritetään.
Hyvää huomenta!
Mahdotonta!
Saatko minut kiinni?
Leikitään kania ja kissaa.
-Ei. -Hetkinen!
Kyllä! Ottakaa minut kiinni.
Minä hyppään!
Voi luoja, se...
Siinä hän on!
Herra de Bascher, tulkaa alas.
Hetkinen, minä tulen alas.
-Anteeksi. -Tule alas, Jacques.
Rangaistaanko minua?
Tee edes jotain hyvää kehollesi.
Sanot olevasi kunnossa, ja että vain juhlit.
Muistatko, milloin et ole ollut kännissä? Tai pilvessä?
Sillä minä en muista.
Oletko seniili vahoilla päivilläsi?
Et ole teini, enkä minä ole isäsi.
Haluan vain auttaa.
Tällainen ei voi jatkua.
On vaikea nähdä asioiden muuttuvan.
Voisin herätä varhain ja lakata juomasta, mutta mitä sitten tekisin?
Millä täyttäisin päiväni?
Alkaisinko kirjoittaa taas uutta kirjaa?
Odottaisin tuloasi jutellakseni kanssasi?
-Eikö? Se olisi kivaa. -Minähän sanoin jo.
Yksi pieleen mennyt elokuva ei tee sinusta huonoa.
Tiedän sen. Olen hyvä
monissa asioissa. Se tässä surettaakin.
En tiedä, miten hyödyntää sitä kaikkea.
Mutta ei se mitään.
Yritän hyväksyä sen, ettei minusta tulee tämän parempaa.
Mitä enemmän hyväksyn, sitä vähemmän se sattuu.
Mitä voin tehdä hyväksesi?
Mitä voit tehdä hyväkseni?
Vie minut jonnekin kauas.
Kookospalmujen alle.
Voimme aloittaa sitten alusta.
Miesten vaatturi Rio de Janeirossa.
Se voisi inspiroida sinua.
Tai vielä parempi, jos opetat sen minulle.
Ei, mutta... Tosissaan.
Olen tosissani.
Se pelastaisi minut.
Minä lähden. Diane ja Xavier varmaan jo odottavat.
-Juuri he vetävät sinua alas. -Eivät.
He pitävät minulle seuraa.
Kiitos keitosta.
Monaco!
Ei kookospalmuja, mutta...
Siellä on aurinkoista, ja se on meren rannalla.
Pelkäätkö vasemmiston voittoa? Mietitkö veronkiertoa?
Jotta pääset jaloillesi. Asiat voi sovittaa yhteen.
-Sinulla ei ole aikaa edes itsellesi. -Vien sinut Monacoon.
Pidän huolta sinusta.
Sitten, kun haluat.
Rouva Grès.
Haamu.
Kiitos, Jean-Jacques. Teetä, kiitos.
Hyvä on, rouva.
-Se nuorukainen Patoun muotitalosta. -Olen päässyt pitkälle.
Ja minä olen edelleen täällä.
Ja edelleen kanta-asiakas Raphael'silla.
Työpajani ovat lähellä.
No? Olen pelkkänä korvana.
Ensin kiitos, että suostuitte tapaamiseen. Tiedän, että olette kiireinen.
Haluaisin, että Couture Federationin puheenjohtajana
tukisitte Chloén anomusta päästä haute couture -muotihuoneeksi.
Miksi tekisin niin?
Hoette kaiken aikaa, että haute couture tympäisee teitä.
"Vain ääliöt kieltäytyvät muuttamasta mieltään."
Ala ei ole muuttunut. Se on jopa entistäkin pahempi.
Ja te olette yhä saksalainen.
Toin pari työnäytettä.
Näette, että käytämme jo haute couture -kankaita ja -tekniikoita.
Joten sen aseman saaminen olisi jatkumoa sille,
mitä me jo teemme.
Ihan kuin haute coutureen riittäisi vain haute couture -ompelu.
Se on uskonto, ei tekniikka. Siinä on kyse täydellisyydestä.
Rakastatte muotia.
Taloja oli aikoinaan 200. Nyt niitä on vain 20.
Tuon siihen uutta verta.
Kaksi työpajaa.
Yksi vaatturi, yksi räätäli. 20 täysipäiväistä ompelijaa.
-Salongit... -30 yksityisnäytöstä vuodessa.
Kaksi julkista näytöstä.
Vähintään 25 mallia kullekin mallistolle.
Jatkan tuota tahtia neljä vuotta ansaitakseni sen aseman.
Jos epäonnistutte, se on siinä.
Olen valmis.
Asettuuko Pierre Bergé poikkiteloin, jos autan teitä?
Minä hoidan hänet. Mitään ongelmia ei tule.
Selvä.
Vilkaisen asujanne.
-Hän tekee sen. -Ei tee.
Ei sitä tiedä.
Hän taisi ymmärtää, että tarvitset sitä.
Kyllä.
Olenkin usein hänelle ykkönen.
Siis Monaco.
Rikkaita ihmisiä ja valearistokraatteja.
Minun on oltava rohkea ja jätettävä hänet.
Olen kurja pelkuri.
Tuntuu joskus, että tuhoat itsesi
nähdäksesi, pelastaako hän sinut.
Anna hänelle yksi tilaisuus. Jos hän tuottaa pettymyksen, lakkaa toivomasta.
-Ja jätä hänet. -Mitä sitten teen? Minne menen?
En minä tiedä. Keksit sen kyllä. Olet iso poika.
Minun pitää mennä.
Pidätkö elämästäsi?
Olen vapaa.
Niin.
Ja olet yksin.
Tiedätkö, millaisena muistan sinut?
Olit palannut juuri Saigonista vanhempiemme kanssa,
ja tulin hakemaan teitä.
Et tuntenut minua, emme olleet tavanneet.
Olin laskuportailla.
Ja näin pienen miekkosen astelevan minua kohti
kädet levällään hokien: "Siskoni, siskoni."
Minulle se olet aina sinä.
Haluaisin taas nähdä sen ilon.
...työtänne. Saisinko nimikirjoituksenne?
Tietenkin. Tuleeko se teille?
Tulee.
-Teille. -Kiitos.
-Tähänkö? -Niin.
-Olen myöhässä. -Kiitos.
Menkää. Hei sitten.
Hei, Thierry.
Se on ihan järjetöntä.
Heillä on yllään Thierry Mugleria, vaatteissa on merkkini,
ja silti he haluavat nimikirjoitukseni.
Seuraavaan mallistoon kannattaa
painaa sinun nimesi.
Vaatteet myyvät itsensä.
Hyvä ajatus. Ellen keksi muuta, teen sen.
Jean-Paul, odota. Tehdään näyttävä sisääntulo.
Kenen puolella olet?
Elämässäkö?
Aina sillä puolella, mistä tuuli puhaltaa.
-Tuetko meitä vanhoillisia vastaan? -Jää nähtäväksi.
Nopeasti nyt.
Naiset ja herrat, olkaa hyvä.
Hyvää huomenta kaikille.
Aloitetaan.
Meillä on paljon tekemistä,
joten edetään vauhdilla.
Ensiksi haluaisin, että määräsimme menojen rajoituksen
muotinäytöksillemme.
Muistuttaisin, että kyseessä on muotinäytös eikä pyrotekniikkashow,
jossa mallit laskeutuvat taivaasta ja niin edelleen.
Miksi ei?
Muotinäytöksissä on kyse vaatteista, jotka on tehty pidettäviksi
eikä esiteltäviksi naurettavalla tavalla.
Voimme keskustella asiasta,
mutta ei teille ole saneltu, miten tehdä näytöksenne.
Miksi meiltä vaadittaisiin moista?
Koska te ette ole yksin.
Te tulokkaat ette taida tajuta sitä.
Tiedämme vastaväitteenne.
Jos horjutamme teitä horjutamme ranskalaista muotia.
Niin, ja näytöksissänne käy aina vain vähemmän väkeä.
Kun taas...
Yhteensä 3 000 kävijää,
mukaan lukien 400 toimittajaa, näki viimeisimmän näytökseni.
Ei se mitään, tulkoon muutama vähemmän.
Muotitalonne on toiminut kaksi vuotta.
Olette kiinnostava. Mutta oletteko kuolematon?
Jos näytöksenne ovat vanhanaikaisia, muuttakaa niitä.
Pitääkö meidän totella eilispäivän päätöksentekijöitä päästäksemme pöytään?
Jos todella olemme vanhanaikaisia, emme voi tehdä heistäkin vanhanaikaisia.
Kiitos.
Kysymys kuuluu: "Kenen pitäisi päättää?"
Ja vanhan kaartin sijaan
ehkä niiden, jotka uudistavat ranskalaista muotia tänään,
pitäisi päättää sen tulevaisuudesta.
Niin tai näin, minä en kuulu niihin, joiden mielestä
vanhan kaartin pitäisi päättää, mitä uudet tekevät.
Hyvä ajatus!
Ei tämä ole taistelu vanhan ja uuden kaartin välillä.
Vaan viisaiden ja typerien.
On kyse rahasta.
Ja sinä, Lagerfeld. Luulin, että sinulla olisi järkeä päässä.
Jutellaan siitä, Pierre.
Oveni on auki.
-Hei, Geoffrey. -Hyvää iltaa.
Herra de Bascher odottaa teitä.
-Onko hän odottanut kauankin? -Koko iltapäivän.
Minun pitää lähteä. Geoffrey, takkini.
Sinulle.
MONACO - RIKKAIDEN UUSI ONNEN MAA
Voimme ottaa oikean kuvan.
-Koska? -Pian.
Mikä sinua pidättelee?
Lakkaa epäilemästä.
Hän käy kärsimättömäksi.
Anteeksi, puhuin puhelimessa Amerikan Voguen kanssa.
En voinut keskeyttää.
-Kahvia? -Ei.
Ostat kankaasi samalta toimittajalta kuin me.
Et aio haaskata rahaa näytöksiin, jotka ovat kuin niiden lasten näytökset.
Mitä ajat takaa?
Käy istumaan.
Miten Yves voi?
Miksi kysyt?
Ymmärrän, että sait New Yorkin Metin järjestämään
retrospektiivisen näyttelyn hänestä.
Onko määrä puhua Yvesistä vai Thierry Muglerista joukkoineen?
Yves ei voi hyvin.
Se on kaikkien tiedossa.
Hän ei enää keksi, vaan lainaa itseään.
Ja sinä pistät hänet museoon pyhittääksesi hänet
ennen kuin ikävä totuus tulee ilmi.
Teet hänestä jumalan,
koska olet tajunnut, että kuuluisuus sallii ihmisen loistaa
kauan hänen loistonsa jo himmettyä.
Mielenkiintoinen teoria.
Haluan tarjota sopimusta.
Haluan Chloélle haute couture -aseman.
-Ja haluan, että et estä sitä. -Ei.
Miksi suostuisin moiseen?
Tarvitset minua.
Nuoret eivät kuuntele sinua, koska he eivät pidä sinusta.
Etkä pysty enää määräilemään heitä.
Sillä Yvesin menettäessä taitonsa
sinä menetät valtasi.
Ja sen vuoksi huudat kokouksissa.
Voin puhua heille.
Voin vakuuttaa heidät siitä,
että olet vahvempi kanssamme kuin meitä vastassa.
Ihan kuten vakuutan sinutkin.
Ei.
Jos he lähtevät ammattikunnasta,
olet lopullisesti menettänyt kaiken hallinnan heihin.
Haluatko haute couture -aseman?
Järjestä heidät takaisin neuvottelupöytään
ja hyväksy, että äänestämme.
Tietenkin äänestät heitä vastaan.
Ja jätät minut rauhaan?
-Haloo? -Minä tässä.
-Niin? -Meidän pitää jutella.
-Tule käymään. -Minun luonani on parempi.
Ei. Jos haluat jutella kanssani, tule tänne.
Poliisi, avatkaa.
Poliisi!
Yllätys!
Monacoon lähdölle? Hip, hip, hip?
Hurraa!
-Hyvä on! -Varovasti.
Hei, komistus.
Saanko juotavaa!
Juotavaa.
Rakastan teitä kaikkia!
Miksi järjestät juhlia minulle?
Entä minä? Vain poskelle.
-Näytät ihanalta! -Niin tietenkin!
-Saa tästä hyviä värähtelyjä! -Ei! Sinä haluatkin jäädä.
-Niin. -Tässä.
-Joo. -Täällä.
Tyttö on hulluna sinuun.
Katso, Diane käy ihan kuumana.
Kerroinko, että 12-vuotiaana löysin Dianen Kuka kukin on -kirjasta?
Diane, Beauvaun prinsessa, Craonin markiisitar.
Ihanat pikkukasvot.
Ja sanoin pikkuveljelleni: "Tuon tytön minä vielä nain."
-Ja? -Onneksi unelmani eivät toteudu.
Minunpa toteutuvat, joten ole varovainen.
Nyt meillä on jotain tekemistä.
Mahtaako se olla kuuluisa Karl Lagerfeld?
Mitä teette ulkona?
-En mitään. -Ette mitään? Ei.
Olettehan täällä. Ette pääse pois.
Jacques ei ihastu. Meillä on läksiäiset.
Jacques? Karl on täällä.
Karlito!
-Saitko läksiäisjuhlat? -Se oli yllätys.
Se oli yllätys!
Voimmeko jutella?
Ilman muuta. Puhu pois.
Löysin asunnon.
-Asunnonko? -Monacosta.
Kokonainen kerros, kaksi sisäänkäyntiä.
300 neliömetriä ja merinäköala.
Samassa rakennuksessa kuin Francis Bacon ja Helmut Newton.
Onpa tyylikästä.
Se vaati vähän työtä ja kalustuksen, mutta se on hyvä.
-Onko siellä vierashuoneita? -Useita.
-Mitä siellä voi tehdä? -Törsätä Karlin rahat kasinolla.
Hetkinen, tule tänne.
-Asunto on mukava. -Niinkö?
Tulet ihastumaan paikkaan.
Voit lähteä vaikka huomenna ja aloittaa remontin.
Tulen katsomaan sinua, kun voin.
Sinä...
Sinä tulet katsomaan minua?
Aina, kun voin. Kyllä.
Ja minä tulen, Jacques. Minä tulen.
Sinulle on hyväksi olla kaukana.
Mutta älä sitten pety.
Minun pitää tehdä töitä.
-En voi hylätä kaikkia. -Et tietenkään.
Haluatko juotavaa? Haluatko vetää viivat?
Haluatko speedballin? Et!
Ehkä haluat lähteä kotiin.
Mene sitten kotiin.
-Minulla on jotain muuta tarjottavaa. -Mitä?
No niin. Myy minulle unelma.
Anna tulla, Karl.
-Myy se minulle. -Haluaisin adoptoida sinut.
Olen vakavissani.
Se olisi kuin virallinen side välillämme.
Jotta voit lakata epäilemästä.
Se on...
Lähde!
Aina vain paranee. Olet täällä etkä...
Haista paska!
Huomenta.
Tuo ei ole minulle.
Haute couture on loistava tilaisuus.
Ja sitä, mitä Chloé tarvitsee.
Ei se kuulu minulle. En ole enemmistöosakas.
Lenoir päättää, ja hän on samaa mieltä kanssasi, joten...
Jos et ole tyytyväinen, et vain näe asiaa selvästi.
Sellainenko sinusta on tulossa?
Joku, joka haluaa pelastaa muotitalonsa? Kyllä.
Kun ensi kerran tulit tänne, olit täysin murtunut.
Suunnittelit haute couturea kymmenen vuotta.
He sanoivat, ettet ole kyllin hyvä.
Luomuksesi olivat kömpelöitä.
Lisäsit yksityiskohtia jatkuvasti,
koska et keksinyt tarpeeksi vahvaa ideaa.
Otin sinut siipieni suojaan.
Muut näkivät huonon saksalaisen maun,
minä näin nuorukaisen, joka oli täynnä ideoita.
Luotin sinuun.
Otin yhden asusi, sitten kaksi, sitten kolme.
Ja lopulta...
Sait muotitaloni.
Ja tässä minä olen.
Taistelen puolestasi.
Uhrasin vuoksesi paljon.
Et uhrannut.
Käytät minua
päästäksesi takaisin haute coutureen todistamaan pikku leikkikavereillesi,
että he olivat väärässä pilkatessaan sinua.
Kaikki tämä...
18 vuotta yhteistyötä. Sen vuoksi.
Olen luovuttanut kaiken Chloélle.
Jos olisit tehnyt minusta kumppanin, minkä ansaitsin,
en olisi joutunut toimimaan selkäsi takana.
Karl.
Kaikkein tärkeintä on ystävyys.
Ja luottamus.
Ja rakkaus.
Hyvä on.
Nyt teet tämän haute couture -malliston.
Mutta teet sen ilman minun apuani. Katsotaan, millainen siitä tulee.
Mutta se on palanut, Diane.
En oppinut käyttämään paistinpannua.
Ei. Älä nyt. Poltit munakokkelin. Uskomatonta.
Kyllä.
Paljonko kello on?
En tiedä.
Kiitos.
Xavier lähti.
Miten ilta päättyi?
-Sinä oksensit. -Niinkö?
Kiltti Pikku-Jacques.
Hoit koko illan olevasi mahtava luuseri.
Ei puhuta siitä.
Miksi sanot jotain sellaista?
Koska höpisen joutavia, Diane. Siksi.
Jätä hänet, ellet ole onnellinen.
En voi.
Miksi et?
Koska olen luuseri.
Olet tosi ärsyttävä.
-Komea, mutta ärsyttävä. -Luuseri.
Minkä vuoksi luuseri?
-Koska sinulla ei ole töitä? -En välitä töistä. Ei ole kyse siitä.
Olisi ollut mukava
hyödyntää jotenkin
omia taitojani.
Tehdä jotain omilla taidoillaan, omalla elämällään!
Kuuletko, mitä puhut? Kuulostat porvarilliselta.
Nimesi on Jacques de Bascher de Beaumarchais, herra paratkoon.
Ei sellaista voi keksiä.
Menestyminen on niitä varten, joilla ei ole sukupuuta.
Se on
Karl Lagerfeldeille, Yves Saint Laurenteille
ja muille kaleeriorjille.
Ostakoot he vaatteita, linnoja,
1700-luvun huonekaluja uskotellakseen, että heillä on menneisyys.
Sinä olet se, mikä olet.
Olet niin suuri kuin olet.
Sinun ei tarvitse tulla miksikään.
Mitä teet?
En mitään.
-Vahdin sinua. -Sinä vahdit minua?
Kiitos, että olette paikalla.
On jo voitto saada kaikki saman pöydän ympärille.
Rohkenen toivoa, että tällä kertaa löydämme kompromissin,
joka vapauttaa jokaisen hoitamaan omaa yritystään,
mutta aina solidaarisesti ja yhteisymmärryksessä.
Ehdotan siis pyöreän pöydän keskustelua,
jotta jokainen voi ilmaista asioiden tilan
kenenkään keskeyttämättä.
Ja sitten voimme äänestää.
Palasimme tänne, koska minusta tuntuu,
että olemme osa muotimaailmaa.
Edellinen kokous
jätti minulle sen vaikutelman, että siinä oli eri tasoja.
Ehkä meillä pitäisi olla useita pöytiä?
Sillä jos on olemassa oikeita suunnittelijoita
ja sitten me muut,
roskamuodin suunnittelijat,
jotka olemme täällä vain näön vuoksi,
sanotaan se suoraan.
Emme ole yhtä mieltä.
Thierry, kukaan ei puhunut roskamuodista.
Olemme nuoria, mutta luemme rivien välistä.
Ollaan vaihteeksi avoimia ja puhutaan suoraan.
Ette ilmeisesti kuunnelleet kunnolla...
Ei, kuuntelin tarkasti.
Johdan tätä yhdistystä
rehellisesti ja avoimin mielin, mutta lait ovat, mitä ovat.
-"Rehellisesti"? -En muuta lakeja.
Älkää aloittako. Ei ole kyse laeista.
Järjestö luotiin ennen teidän olemassaoloanne. Olette osa sitä.
-On noudatettava sääntöjä. -Pidätte kiinni etuoikeuksistanne.
Ei ole kyse etuoikeudesta.
On kyse vain siitä.
Anteeksi, minulla on oikeus todeta se.
Karl?
Odotamme sinun ääntäsi.
Mahtavaa!
Oikein hyvä.
Huikeaa.
Onneksi olkoon.
Sievä selkäänpuukotus.
Et aikonutkaan pitää lupaustasi.
Kuolet siis mieluummin? Kuin päästät minut haute coutureen?
Tarjoilija tulee.
Nämä luksushotellit ällistyttävät aina.
Tyyliä korostetaan,
mutta he eivät saa palkatuksi kyvykkäitä tarjoilijoita.
Anteeksi, olen nälkäinen ja janoinen.
Lopultakin. Ärsyttävää.
-Herra. -Kiitos.
Kadun tätä jo nyt.
-Haluatko minulta ranskalaisia? -En.
Niin.
Tässä sitä ollaan.
Näytätte vähän Ludvig II:lta. Tiesittekös?
Karl Lagerfeld,
valmisvaatteiden palkkasoturi.
Jacques de Bascher.
Ja se riittää minulle.
Käyttekö täällä usein?
Olen täällä ensikertaa.
Olen lomalla yhdessä...
Tuo tarve nimetä asioita...
"Määrittely on rajoittamista."
Lainaatteko Oscar Wildea?
Tiedättekö Oscar Wilden?
Koska viimeksi luit huvin vuoksi?
Marilyn Monroe taisi vielä elää.
-Annan sinulle listan kirjoista. -Ei.
Eikö?
Ei tällä kertaa.
Spontan, kuten kotona sanotaan.
Vieköön asioiden selvittely niin kauan kuin se vie.
Hyvä on.
-Ole hyvä! -Lopeta!
-Koska arkkitehti tulee? -Kolmelta.
-Tuliko puheluja? -Yksi.
Teille, herra. Laitoin numeron ylös.
Suo anteeksi.
-House of Chloé. -Rosemarie, soititko minulle?
Kyllä. Anteeksi, ei pitäisi häiritä teitä, kun olette matkoilla.
Teidän ja rouva Aghionin välisestä erimielisyydestä liikkuu huhuja.
-Niin? -Se kävi äkkiä.
Saitte tarjouksen, ja lähetin faksin teille.
Jos hyväksytte tarjouksen, lähden mukaanne.
Ja tiedän, että myös moni ompelijatar seuraa teitä.
Hyvä on.
Lähetä se minulle.
CHANEL ETSII UUTTA TAITEELLISTA JOHTAJAA.
OMISTAJAT HALUAISIVAT TAVATA TEIDÄT.
NÄHDÄÄN 8.6. KLO 17 REFORM CLUBILLA LONTOOSSA
Käännös: Tarja Forss