Seriál je voľne inšpirovaný životom Karla Lagerfelda.
Postavy, ich vzťahy,
činy a slová, miesta, príhody, udalosti
a umelecké výtvory
boli vymyslené či zmenené pre účely príbehu.
V takom prípade
má podobnosť postavám
výlučne dramatický zámer
a nemá stvárňovať skutočné osoby.
JAR 1981
Bolo to čarovné, úchvatné. To som v živote nevidel.
Úžasné! Úplne bláznivé!
- To bolo čo? - Už vidíš.
Áno, už vidím.
Thierry Mugler a jeho tím vôbec nechcú robiť pekné veci
či veci na obliekanie.
Sú to deti ekonomickej krízy,
rebelantské, nihilistické, násilné.
Popri nich vyzeráme ako Madam Pompadour na čajovom večierku.
Koľko asi môže stáť taká šou? Tristotisíc?
Najmenej.
To je absurdné. Čo môžeme robiť?
Áno, haló?
Nechaj ma spraviť líniu haute couture.
Prečo si taká tvrdohlavá?
My nie sme mladšia generácia.
Ale môžeme sa vyhnúť konkurencii s nimi prechodom na haute couture.
Nie, ja nerobím šaty pre milionárov.
- Obliekam ženy ako ja. - Nebuď taká socialistka.
Obliekaš bohatých ľudí.
Ak nič nespravíme, o dva roky budeme prežití.
Prečo nezdvihneš telefón? Môže to byť dôležité.
Som tvoj umelecký riaditeľ.
Vravím ti, buď sa zmeníme, alebo upadneme do zabudnutia.
Nebudem robiť haute couture. Ja nebudem nič meniť.
Prepáčte, pane, ale on nalieha.
Ďalší problém v tvojom starom byte.
Každý večer! Uvedomujete si to?
- Každý večer divoká párty! - Bez obáv, zaplatím všetky škody.
Vy len o peniazoch! Toto je vážený dom!
Už žiadne orgie!
Nabudúce zavolám políciu!
Jacques?
- Kašleš na mňa! - Prepáč.
Kde je?
Ahoj, Karl.
Ako sa dnes máš? Máš dobrú náladu?
Kde je?
Možno v Le Palace.
Alebo v La Main jaune, v Les Bains Douches, či v La Java.
O jedenástej?
A vy ste tu ako paraziti?
Vonku je rozlámaný nábytok. Ale všetko je v poriadku!
No tak, vypadnite.
Padajte! Hneď!
Zmiznite z môjho bytu! Hneď! Von!
Ste jeho priatelia.
Nemôžete sa o neho postarať, ani len trochu?
A čo ty, Karl?
Staráš sa o neho?
Je blázon!
- Ahoj, Karl. - Dobré ráno.
- Ahoj, Karl. - Ahoj, Karl.
Jeannick, si kráľovná vrúbkového lemu.
- Ďakujem pekne. - Nie, ja ďakujem tebe.
Ďalšia výplata...
- Pani Aghionová. - Valérie.
- Nebude robiť haute couture. - Povedala mi.
Ďakujem.
A? Koniec koncov, vy ste v Chloé šéfom.
Nechcem ísť do dôchodku.
Koľko bude haute couture stáť?
- Prinesie peniaze... - Naozaj?
- Pierre Bergé ti to dovolí? - To nie je isté.
- Nathalie. - Skúsme.
Dobré ráno!
Nemožné!
Chytíte ma?
Zahrajme sa na mačku a zajaca.
- Nie! - Počkajte!
Áno! Musíte ma chytiť takto.
Skočím! Dobre!
Bože, to je...
Tam je!
Pán de Bascher, prosím, zlezte.
Počkajte, idem dolu.
- Prepáčte. - Zlez, Jacques.
Potrestáš ma?
Sprav aspoň niečo dobré pre svoje telo.
Stále mi vravíš, že si v pohode, že sa len zabávaš.
Pamätáš si, kedy naposledy si nebol opitý? Či sfetovaný?
Lebo ja nie.
Už si starý a senilný?
Nie si pubertiak a ja nie som tvoj otec.
Chcem len pomôcť.
Takto to nemôže pokračovať.
Je ťažké vidieť, že sa to dá aj inak?
Môžem vstať skoro a prestať piť, ale čo mám robiť potom?
Naplniť si deň?
Začať písať ďalší román?
Čakať, až bude čas rozprávať sa s tebou?
- Nie? To by bolo fajn. - Už som ti povedal.
Že ti nevyšiel jeden film ťa nerobí neschopným.
Nie, ja viem. Som dobrý...
v mnohých veciach. To je to smutné.
Neviem, čo s niečím z toho robiť.
Ale nevadí.
Snažím sa prijať, že nikdy nebudem viac, ako som.
A čím viac to prijmem, tým menej to bolí.
Čo pre teba môžem urobiť?
Čo pre mňa môžeš urobiť?
Vezmi ma niekam ďaleko.
Pod kokosové palmy.
Potom môžeme začať od nuly.
Mužský krajčír v Riu de Janeiro.
Môžem ti byť inšpiráciou.
Alebo lepšie, naučíš ma to robiť.
Nie, ale... Vážne.
Hovorím vážne.
To ma zachráni.
Dobre, idem. Diane a Xavier na mňa iste čakajú.
- To oni na teba majú zlý vplyv. - Nie.
Robia mi spoločnosť.
Vďaka za polievku.
Monako!
Kokosové palmy nie, ale...
je tam slnko a je to pri mori.
Bojíš sa, že ľavica vyhrá? Chceš sa vyhnúť daniam?
To aby si sa postavil na nohy. Nie je to úplne nespojiteľné.
- Ty nemáš čas ani na seba. - Vezmem ťa do Monaka.
Postarám sa o teba.
Kedy budeš chcieť.
Pani Grèsová.
Duch.
Ďakujem, Jean-Jacques. Čaj, prosím.
Iste, madam.
- Ten mladík z domu Patou. - Odvtedy som prešiel kus cesty.
A ja som stále tu.
Stále chodíte do Hotela Raphael.
Moje dielne sú nablízku.
Takže? Som samé ucho.
Ďakujem, že ste súhlasili so stretnutím. Viem, ste zaneprázdnená.
Chcem, aby ste vy ako prezidentka federácie couture
podporili snahu Chloé o to stať sa domom haute couture.
Prečo by som to robila?
Vy sám celý čas vysvetľujete, že haute couture vás na smrť nudí.
„Len idiot odmieta zmeniť názor.“
Brandža sa nezmenila. Je to ešte horšie ako predtým.
A vy ste stále Nemec.
Priniesol som vám pár príkladov našej práce.
Uvidíte, že už využívame látky a techniky haute couture.
Takže získať ten status by bolo pokračovaním toho,
čo už robíme.
Akoby na haute couture stačilo len haute couture stehovanie.
To je náboženstvo, nie technika. Ide o snahu o dokonalosť.
Milujete módu.
Kedysi bolo dvesto domov. Dnes ich je len dvadsať.
Ja prinášam novú krv.
Dve dielne.
Jednu mužskú, jednu ženskú. Dvadsať šičiek na plný úväzok.
- Salóny na... - Tridsať súkromných prehliadok ročne.
Dve verejné prehliadky.
Minimum 25 modelov na kolekciu.
Udržím také tempo štyri roky, aby som status získal.
Ak zlyháte, končíte.
Som pripravený.
Bude Pierre Bergé proti mne, ak vám pomôžem?
O toho sa postarám. Nebude problém.
Tak teda.
Pozriem si vaše šaty.
- Bude. - Nie, nebude.
Nevieš.
Zdá sa, že pochopil, že to potrebuješ.
Áno.
Lebo som často pre neho to hlavné.
Ale Monako...
Plné boháčov a falošných aristokratov.
Musím byť odvážny a opustiť ho.
Som taký zbabelec.
Občas si myslím, že sa ničíš, aby si videl,
či ťa zachráni.
Tak mu daj ešte poslednú šancu a ak ťa sklame, prestaň dúfať.
- A opusti ho. - A robiť čo? Ísť kam?
Ja neviem. Ty to vyriešiš. Si veľký chlapec.
Musím ísť.
Máš rada svoj život?
Som slobodná.
Áno.
A si sama.
Vieš, ako ťa stále vidím?
Práve si sa vrátil zo Saigonu s našimi
a ja som prišla po teba.
Nepoznal si ma, nikdy si ma nevidel.
Bola som na lodnej lávke.
A videla som chudého chlapca ísť smerom ku mne,
náruč dokorán, a vraví: „Sestrička, sestrička.“
Pre mňa budeš vždy taký.
Rada by som zasa videla tú radosť.
... vašu prácu. Podpíšete mi to?
Iste. To je pre vás?
Áno.
- Pre vás. - Ďakujem.
- Sem? - Áno.
- Meškám. - Ďakujem.
Choď. Ciao.
Ahoj, Thierry.
Nedáva to zmysel.
Majú na sebe Thierry Mugler, visačku Thierry Mugler,
a aj tak to chcú podpísať.
Pri ďalšej kolekcii
si môžeš dať meno vytlačiť priamo na šaty.
Predajú sa samy.
Dobrý nápad. Ak mi dôjde inšpirácia, urobím to.
Jean-Paul, počkaj. Urobme veľký príchod.
Na čej strane si?
V živote?
Na tej, kam fúka vietor, vždy.
- Podporíš nás proti reakcionárom? - Uvidíme.
Rýchlo, prosím.
Dámy a páni, prosím.
Dobrý deň všetkým.
Začnime.
Všetci máme veľa práce,
tak poďme na to.
Najskôr chcem, aby sme rozhodli o výdavkovom limite
na módne prehliadky.
Chcem vám pripomenúť, že robíme módu, nie pyrotechnické šou,
kde modelky klesajú z oblohy a tak podobne.
Prečo nie?
Módne prehliadky sú o šatách, ktoré sa majú nosiť,
nie smiešne predvádzať.
Počujte, sme ochotní sa rozprávať,
ale vám nikto nehovoril, ako máte robiť prehliadky.
Prečo by to nám mal niekto vnucovať?
Lebo nie ste sami,
čo vy nováčikovia zrejme nechápete.
Poznáme váš argument.
Ak oslabujeme vás, oslabujeme celú francúzsku módu.
Áno, a ešte že menej ľudí chodí na vaše prehliadky.
Až na to,
že na tej minulej
sme mali tritisíc ľudí vrátane štyristo novinárov.
Dobre, môžem si dovoliť o pár prísť.
Áno, váš dom má dva roky.
Ste vzrušujúci. Ale ste nesmrteľný?
Ak sú vaše prehliadky zastarané, zmeňte ich.
Musíme poslúchať rozhodnutia vodcov minulosti, aby sme tu mohli sedieť?
Je pravda, že ak sme prežití, nemôžeme ich žiadať byť prežití s nami.
Ďakujem.
Otázka je: „Kto má rozhodovať?“
A radšej než stará garda
možno tí, ktorí dnes pretvárajú francúzsku módu,
ktorí rozhodnú o jej budúcnosti.
Každopádne, ja nebudem jeden z tých, čo povedia,
že stará garda má rozhodovať za tých nových.
Tak je!
Prosím, toto nie je bitka medzi starou a novou gardou.
Je to medzi múdrymi a hlúpymi.
Je to otázka peňazí.
A ty, Lagerfeld, myslel som, že máš zdravý rozum.
Hovorme o tom, Pierre.
Mám dvere otvorené.
- Dobrý, Geoffrey. - Dobrý, pane.
Pán de Bascher vás čaká.
- Odkedy? - Celé popoludnie.
Musím ísť. Geoffrey, moje sako.
Pre teba.
MONAKO NOVÉ ELDORÁDO PRE BOHÁČOV?
Tak sa môžeme odfotiť naozaj.
- Kedy? - Čoskoro.
Čo ti bráni?
Prestaň pochybovať.
Začína byť netrpezlivý.
Prepáč, mal som hovor s americkým Vogue.
Nedal sa prerušiť.
- Kávu? - Nie.
Kupuješ svoje látky od rovnakého dodávateľa ako my.
Neverím, že minieš kopu peňazí na prehliadky v štýle toho chalana.
Čo to hráš?
Posaď sa.
Ako sa má Yves?
Prečo sa pýtaš?
Vraj si presvedčil Metropolitné v New Yorku
spraviť o ňom retrospektívny film.
Chceme hovoriť o Yvesovi či o Thierrym Muglerovi a jeho partičke?
Yves je chorý.
Vedia to úplne všetci.
Už s ničím neprichádza, len sa opakuje.
A ty ho strčíš do múzea na vysvätenie,
predtým než odhalíme smutnú pravdu.
Spravíš z neho boha,
lebo ti došlo, že prestíž ti umožní zažiariť,
hoci už nežiariš.
To je zaujímavá teória.
Mám pre teba návrh.
Chcem, aby Chloé získala status haute couture.
- A chcem, aby si tomu nebránil. - Nie.
Prečo to mám prijať?
Potrebuješ ma.
Mladí ľudia ťa nepočúvajú, lebo ťa nemajú radi.
A ty im už nemôžeš nič nanucovať.
Lebo keď Yves prichádza o talent,
ty prichádzaš o svoju moc.
A preto teraz na stretnutiach kričíš.
Môžem im dohovoriť.
Môžem ich presvedčiť,
že budú silnejší s nami než proti nám.
Tak, ako presviedčam teba.
Nie.
Ak odídu z obchodnej asociácie,
stratíš nad nimi všetku kontrolu už navždy.
Chceš status haute couture?
Prinúť ich vrátiť sa k vyjednávaniu
a prijať princíp hlasovania.
Isteže, budeš hlasovať proti nim.
A mne dáš pokoj?
- Haló? - To som ja.
- Áno? - Musíme sa porozprávať.
- Tak príď sem. - Radšej u mňa.
Nie, ak sa chceš rozprávať, príď sem. Dobre?
Polícia, otvorte!
Polícia!
Prekvapenie!
Na odchod do Monaka, hip, hip, hip!
Hurá!
- Dobre! - Opatrne.
Hej, krásavec!
Drink, prosím!
Drink.
Milujem vás!
Odkedy robíte večierky?
A čo ja? Len na líce.
- Vyzeráš v tom super! - Samozrejme!
- To aby si si to tam dobre užil! - Nie! To aby si zostal.
- Jasné. - Tu máš.
- Hej. - Daj si.
Pozri, ide po tebe.
Pozri, Diane po tebe fakt páli.
Vravel som, že v dvanástich som Diane našiel v Kto je kto?
Diane, princezná z Beauvau, markíza z Craon.
Pozri na tú tváričku.
A povedal som mladšiemu bratovi: „Ja sa raz s ňou ožením.“
- A? - Máš šťastie, že si neplním sny.
Mne sa sny vždy splnia, tak si dávaj bacha.
Takže teraz máme prácu.
Je to ten slávny Karl Lagerfeld?
Čo robíte vonku?
- Nič. - Nič? Nie.
Aspoň raz ste tu. Nepustíme vás.
Jacques bude rád. Máme večierok na rozlúčku.
Jacques? Je tu Karl.
Karlito!
- Máš rozlúčkovú párty? - Áno, bolo to prekvapko.
Bolo to prekvapko!
Môžeme sa porozprávať?
Jasné! Hovor.
Našiel som byt.
- Byt? - V Monaku.
Celé poschodie s dvomi vchodmi.
Je to 300 štvorcových metrov s výhľadom na more.
V tom istom dome ako Francis Bacon a Helmut Newton.
To je šik!
Chce trochu úprav a zariaďovania, ale je dobrý.
- Sú tam hosťovské izby? - Niekoľko.
- A čo tam? - Minieme všetky Karlove prachy v kasíne.
Počkaj, poď sem.
- Je to pekný byt. - Hej?
Bude sa ti páčiť.
Môžeš ísť zajtra, ak chceš, začať s renováciami.
A ja prídem za tebou, keď budem môcť.
Ty...
Budeš ma navštevovať?
Keď budem môcť, áno.
A ja prídem, Jacques. Ja prídem.
Urobí ti dobre byť ďaleko.
Ale nebuď sklamaný.
Ja musím pracovať.
- Nemôžem všetkých opustiť. - Áno, nie, jasné.
Chceš si niečo vypiť? Chceš si dať lajnu?
Speedball? Nie!
Možno chceš ísť domov.
Tak choď domov.
- Ponúknem ti ešte niečo. - Čo?
Do toho. Predaj mi sen.
No tak, Karl.
- Do toho, predaj mi ho. - Chcem si ťa adoptovať.
Myslím to vážne.
Bolo by to vlastne akési oficiálne puto medzi nami.
Aby si prestal pochybovať.
To je...
Vypadni!
No super. Ste tu a...
Choďte do riti!
Dobrý deň.
To nie je pre mňa.
Podľa mňa je haute couture veľká príležitosť.
A Chloé to potrebuje.
To mňa nezaujíma. Nie som väčšinová majiteľka.
Rozhoduje Lenoir a on s tebou súhlasí, takže...
Ak sa ti to nepáči, tak preto, že nevidíš jasne.
Takže to z teba teraz bude?
Ten, kto chce zachrániť tvoj dom? Áno.
Keď si sem prvýkrát prišiel, bol si obyčajný chudák.
Strávil si desať rokov v haute couture.
Hovorili, že nie si dosť dobrý.
Tvoje návrhy boli slabé.
Stále si pridával drobnosti, stále a stále,
lebo si nevedel prísť so silným nápadom.
Vzala som ťa pod ochranu.
Kde iní videli zlý nemecký vkus,
ja som videla mladíka, prekypujúceho nápadmi.
Verila som ti.
Vzala som jedny tvoje šaty, potom druhé, tretie.
A nakoniec...
som ti dala svoj dom.
A ja som tu.
Bijem sa za teba.
Obetujem pre teba veľa.
To nie.
Využívaš ma,
aby si sa vrátil do haute couture a dokázal tým svojim kamarátom,
že sa mýlili, keď si z teba vtedy uťahovali.
Toto všetko...
Osemnásť rokov spoločnej práce... Pre to.
Dal som Chloé všetko.
Keby si ma spravila partnerom, ako som si zaslúžil,
nemusel by som ti robiť veci poza chrbát.
Karl.
To najdôležitejšie je priateľstvo.
A dôvera.
A láska.
Dobre.
Takže ty teraz budeš robiť svoju líniu haute couture.
Ale bez mojej pomoci, a uvidíme, ako to dopadne.
Diane, je to spálené.
Nikdy ma neučili používať panvicu.
Nie! No tak! Zhorená praženica. To hádam nie.
Áno.
Koľko je hodín?
Neviem.
Vďaka.
Xavier odišiel.
Ako sa skončila noc?
- Zvracal si. - Áno?
Typický Jacques.
Celý večer si hovoril, že si absolútny neschopák.
Nehovorme o tom.
Prečo hovoríš také veci?
Lebo ja trepem hlúposti, Diane. Preto.
Opusti ho, ak nie si šťastný.
Nemôžem.
Prečo nie?
Lebo som neschopný.
Tak ma štveš!
- Si krásny, ale otravný! - Neschopný.
Prečo neschopný?
- Lebo nemáš prácu? - Na prácu kašlem. O prácu nejde.
Rád by som spravil...
niečo so svojím...
talentom.
Sprav niečo s jeho talentom, jeho životom!
Počúvaš sa? Rozprávaš tak buržujsky.
Ty sa voláš Jacques de Bascher de Beaumarchais, preboha.
To nevymyslíš.
Uspieť v živote je pre ľudí bez rodokmeňa.
Je pre
Karla Lagerfelda, Yvesa Saint Laurenta
a všetkých tých veslujúcich otrokov.
Nech si kupujú šaty, hrady, nábytok z 18. storočia,
aby akože mali nejakú minulosť.
Ty si, kto si.
Si úžasný taký, aký si.
Nemusíš sa ničím stať.
Čo to robíš?
Nič.
- Pozerám na teba. - Pozeráš na mňa?
Ďakujem vám všetkým, že ste prišli.
Je víťazstvom už len to, že sú všetci opäť pri stole.
A odvažujem sa dúfať, že tentoraz nájdeme kompromis,
ktorý umožní všetkým robiť veci tak, ako chcú,
ale pritom vždy solidárne a v zhode.
Tak navrhujem diskusiu pri okrúhlom stole,
aby všetci mohli vyjadriť svoje sťažnosti
bez prerušovania.
A potom môžeme hlasovať.
My sme sa vrátili späť sem, pretože podľa mňa
sme súčasťou sveta módy.
Ale minulé stretnutie
vo mne zanechalo dojem, že je tu možno viacero úrovní.
Nechceme tu viacero stolov?
Lebo ak sú tu na jednej strane skutoční návrhári
a na tej druhej my,
návrhári brakového šatstva,
ktorí tu majú len urobiť scénu,
tak si to povedzme priamo.
To neberieme.
Thierry, nikto tu nepovedal, že robíte „brak“.
Sme mladí, ale vieme čítať medzi riadkami.
Buďme priami a pre zmenu hovorme úprimne.
Zrejme si poriadne nepočúval...
Nie, počúval som pozorne.
Ja predsedám tejto asociácii
so zhovievavosťou a otvorenou mysľou, ale pravidlá sú, aké sú.
- So zhovievavosťou? - Nezmením ich.
Nezačínajte. To nie je otázka pravidiel.
Vytvorili sme asociáciu skôr, ako ste vznikli. Ste jej súčasť.
- Pravidlá treba dodržiavať. - Vy si držíte svoje privilégiá.
Nejde o privilégiá.
Ide len o privilégiá.
Prepáč, mám právo ich pripomenúť.
Karl?
Čakáme na tvoje hlasovanie.
Áno!
Výborne.
Paráda.
Gratulujem.
Pekný úder do chrbta.
Ty si nikdy nechcel dodržať svoj sľub.
Radšej umrieš, však? Než ma nechať robiť haute couture.
MONAKO
Dobre, čašník príde.
Tieto luxusné hotely ma vždy udivujú.
Taký dôraz na štýl,
ale nevedia najať čašníkov, ktorí vedia obsluhovať.
Prepáč, som hladný a smädný.
Konečne. Už mám nervy.
- Pane. - Ďakujem.
Už to ľutujem.
- Chceš z mojich hranolčekov? - Nie.
Tak.
Sme tu.
Vy vyzeráte trochu ako Ludwig II. Vedeli ste to?
Karl Lagerfeld,
žoldnier konfekcie.
Jacques de Bascher.
Také meno stačí.
Chodíte sem často?
Som tu po prvýkrát.
Som na dovolenke so svojím...
Tá potreba veci pomenovať...
„Definovať znamená obmedziť.“
Citujete Oscara Wilda?
Vy poznáte Oscara Wilda?
Kedy naposledy ste čítali pre zábavu?
Marilyn Monroe bola tuším ešte nažive.
- Dám vám zoznam na čítanie. - Nie.
Nie?
Teraz nie, nie.
Spontan, ako hovoria tam u nás.
Na nápravu venujeme času, koľko bude treba.
Dobre.
- Tu máš! - Prestaň!
- Kedy sa stretneme s architektom? - O tretej.
- Telefonáty? - Áno, jeden.
Pre vás, pane. Zapísal som číslo.
Ospravedlníš ma?
- Dom Chloé? - Rosemarie, volali ste mi?
Áno, prepáčte, viem, že vás nemám rušiť, kým ste preč.
Kolujú reči o vašej roztržke s pani Aghionovou.
- A? - Netrvalo to dlho.
Dostali ste ponuku, tak vám ten fax prepošlem.
Pane, ak ju prijmete, pôjdem s vami.
A viem, že viacero šičiek s vami pôjde tiež.
Dobre.
Pošlite mi to.
Chanel hľadá nového umeleckého riaditeľa.
Majitelia sa chcú s vami stretnúť.
V pondelok 8. júna o 17:00 v Reform Club v Londýne.
Preklad titulkov: Miro Kováčik