No tak, klid.
Něco se mu zdá.
Trénuje.
Chceš si to ještě projít?
Jo.
- Mám ho vzbudit? - Ne.
Asi už mě k vám nepustí, než to vypukne.
Nejspíš se uvidíme až večer.
Ne, určitě se večer uvidíme.
Na pláži. S výhledem na moře.
Nebo na kopretiny zespodu.
Fuj. Nechte toho, jste nechutný! Nejste tu sami.
Už mám všechno. Vstávat, jdeme.
KŘIVÁCI
Bude to stačit?
Už jsme to zkontrolovali.
Jo.
Ještě se rozloučíš s rodinou.
Za mnou.
Pojďte ke mně.
Bude to dobrý.
- Uvidíme se večer. - Buď opatrný.
Sergi.
To by stačilo.
Sbohem a hodně štěstí.
Když to vyjde, dodržíte slovo?
Budeme žít?
Jestli to vyjde, budete legenda.
Legendy jsou nesmrtelné.
Pojďte.
- Odveď je do pokoje. - Ano.
- Ne, madame. Ne, prosím! - Hele, hele!
Ne, prosím.
Hej, pusť ji!
Neubližujte mu!
- Pusť ji! - Nechte ho být!
- Neubližujte mu! - Pusť!
Neubližujte mu!
To stačí!
Co chcete?
Prosím.
Prosím, dnes nás nezavírejte.
Ne dnes.
Dovolte nám jít ven.
Chci si s ním zahrát fotbal.
Možná je to jeho poslední den.
Vaše rodina
se bez vás neobejde.
Vidíte věci realisticky.
Narozdíl ode mě. Já si to nemohu dovolit.
Musím být optimistická.
Existuje šance, že váš manžel uspěje.
Dnešek stráví v zahradách. Hlídej je.
Děkuju.
Poslouchej.
- Musíš pro mě něco udělat. - Fajn, o co jde?
Nastraž uši. Bude toho hodně.
Dobře. Nešetři mě.
Dostaneme moji ženu a syna z vily.
Ale sami to nezvládneme.
Potřebujeme pomoc.
- Myslím, že někoho mám. - Výborně. Teď poslouchej.
Řeknu ti, jak to uděláme.
Sejdeme se v přístavu. Za policejní stanicí.
Tam je ten sklad s důkazy.
Našla jsem tu díru v plotě, ale vidím to bledě.
Ale prosím tě, nejsme v Rakousku.
- Fajn. Zlom vaz. - Musím běžet.
Nejlepší bude, když tu zůstanete. Držte hlídku.
Ani nápad.
Jdu taky.
Tak vzhůru do sraček.
Vypadá to dobře. Perfektní.
- Tohle nemůže vyjít. - Vyjde to.
Neprůstřelný. Nic není vidět.
Skvělej plán.
Bravo! Velká fotbalová hvězda!
Ne, nenechte se rušit. Chci se jen dívat.
- Davide, ty budeš brankář. - Sakra.
Jste veterinářka.
Ano.
To je těžká práce, že?
Ta vaše je těžší.
Jsme na tom stejně.
Téměř.
Obě zabíjíme, když je to nutné.
Ta záležitost s Ramim mě mrzí.
Ale muselo to tak být.
- Napiš, že míč je připravený. - Jo.
Ne!
Ne, vás to nemrzí.
Chtěla jste, ať to vidím!
Užívala jste si to!
Bavíte se.
Užíváte si náš strach!
Přesně to děláte.
Užívám si to, protože to funguje.
Ozval se Serge. Je s vaším manželem spokojený.
Všechno jde podle plánu.
Za deset minut je zavřete.
Velká fotbalová hvězda.
Tak šup.
- Napínavý, co? - Bude kopat, připrav se.
Vykopni ho.
Sakra.
- Skočím pro něj. - Dojdu tam.
Do hajzlu.
Hoď ho tam.
- Zbláznil ses? - Kašlem na to, hodíme ho.
Tak fajn.
Hodím ho já.
Snad mezitím nespadne.
Do háje.
Máš deset minut. Ale hrát budeš sám.
- Co dělá na mojí střeše? - Já nevím.
„Já nevím.“ Tady nikdo nikdy nic neví.
Sehnal jsem ti dvanáct chlapů.
Dnes večer?
Jo, dnes večer.
A jak to bude s naší odměnou?
Zlato, dináry.
Prašule.
Kdy se dočkáme?
Nejdřív chci…
vidět těch 12 mužů.
Co když dneska večer natáhneš brka a celá tahle akce přijde vniveč? Co pak?
Už jsem s nimi tančil.
Před pár dny.
Až zemřu,
zatančíme si spolu… znovu.
MĚSTSKÁ POLICIE
- Vše připraveno? - Jo, můžeme začít.
Až budu uvnitř
a spojení se přeruší,
už musíte být v kanalizaci.
Až spláchnu,
tak spustíte čerpadlo.
- Jasné? - Dokud budete uvnitř, zůstanu tady.
Chci to vidět na vlastní oči.
Až budete uvnitř, máte hodinu.
Hodinu na co?
Poslat první balíček dolů.
To nikdy nestihnu. Musím tam vlézt, dostat se přes hlídku.
- Do sklepa, vzít nástroje. - Nechte si to.
Hlídka tu obchází jednou za hodinu,
Jestli se do té doby nedostanete do sklepa, stejně vás chytí.
Jedna hodina.
Jean-Lucu.
- Běž. - Jasně.
MĚSTSKÁ POLICIE
POLICIE
Děje se něco?
Nevíme, kdy přesně naskočí nouzový generátor.
Nasaďte si masku.
Sergi?
Ano?
Jestli to nestihnu do hodiny, nebo mě chytí…
Má žena a syn vám nic neprovedli.
Neubližujte mojí rodině, jsou nevinní.
- Sergi? - Soustřeďte se.
- Jean-Lucu? Teď. - Jasně.
Sergi!
- Pět. Čtyři. - Sergi!
Tři. Dva. Jedna!
Co se stalo? Poběž!
Je uvnitř. Vracím se.
- Sergi? - Ano?
Jsem uvnitř.
Běžte do toho kanálu.
Za tu hodinu to stihnu. Pospěšte si!
Rozumím.
No tak. To zvládneš.
Hej! Stůjte! Poběž!
Ani hnout!
Tak pojď. To stihneš.
- Jeď, rychle! - Jo.
Dělej!
- Jeď! Doprava, honem! - No jo!
- Všechno šlape? Má Samira ten klíč? - Jo, nedělám to poprvý.
Teď ještě musí kurva fungovat.
Čí je to auto?
Mám novou kamarádku.
Tak se mi líbíš.
Vidím jen šest.
Dalších šest je na cestě. Tady jsou.
Na mně neproděláš.
Tak šup, šup.
Můžete začít.
Ve jménu Božím, ukaž mi cestu.
Dovolíš?
Za tohle zaplatíš!
Tys chtěl zemřít.
Ale já chci žít.
Bůh s tebou.
Madam?
Omluva se přijímá.
Ne. Poslouchejte. Vážně se omlouvám.
- Kdybych věděl, že patří k vám… - Moc dobře jste to věděl.
- Nabídl vám spoustu peněz. - Ne.
- Nemáte ke mně žádnou úctu. - Madam.
Opravdu mě to mrzí. Bylo to nedorozumění.
Královna bez sněhu.
- Tak mi přezdíváte, že? - Madam! Vážně mě to mrzí. Kdybych věděl…
Ne na dlouho, mužíčku.
Kdybych věděl, že…
Máme to!
Jde se slavit!
Šampaňský!
Vezmi ten míč.
- Josephe? - Ne, to jsem já.
Všechno klaplo. Co u vás?
Byla to ta nejlepší špatná střela na světě.
Jo, zvoral jsem to. Letěl až ke hvězdám.
Výborně, Jonasi. Paráda. Jsem na tebe hrdý.
Charly, vybíjí se nám baterka.
Máme vyrazit?
Jo. Brzy tam budeme. Sejdeme se u brány.
- Dobře. Zkusím ten klíč. - Dobře.
Na.
Ahoj, Charly.
Nejde to.
- Vyleštil jsi hrany? - Leštil jsem jako blázen.
Dej mi ho.
Charly? Hýbu s ním, ale nejde otočit.
Je dobře, že se hýbe. To přesně potřebujeme.
- Dobře. Fajn. - Poslouchej. Za chvíli jsme u brány, ano?
- A vy tam budete taky. - Dobře.
- Zkoušej to dál. - Dobře. Zavěsím kvůli baterce.
- Nech toho, nebo se zblázním. - Pusť mě k tomu.
Teď se tam ještě zasekl.
Víš, co bychom mohli? Zopakovat si plán.
- Napravo a pak? 13 kroků? - Ne, 17.
- Jasně, 17. A pak? - Přes chodbu.
Dolů po schodech. Zastavit a rozhlédnout. Zabočit.
125 kroků přes trávník.
Pak budeme u brány a Charly nám otevře.
Výborně.
- Bože, to je odporný. - Takovej smrad! Nechutný.
- Neuklouzni. - Kam teď?
- Rovně. - Tudy?
- Doprostřed tunelu. - Neuvěřitelný. Smrdí to jako hovna.
- Neuklouzni. - To je ono?
Jo, tady.
Tak jo, buď připravená.
- Může se stát cokoli. - Dobře.
Fajn.
- Deset minut. - Ani náhodou. To nemohl stihnout.
První balík by tu měl být.
Charly?
Nakrájíme ho na malý kousíčky. A tu jeho rodinku taky.
Hajzl jeden.
Bacha! To je smrad.
Já se na to vyseru!
- Kurva! - Kurva!
Třeba už tam jsou.
Zavolám jim.
Zvedni to.
Charly.
- Ahoj. - Ahoj.
- Kde jste? - Ten pitomej klíč nefunguje!
- Nechce se otočit, zasekl se tam. - Sakra.
- Ani se nehne. - Poslouchej. Já vás odtamtud dostanu.
Jdu pro vás.
Za chvíli jsem tam, ano?
- Haló? - Charly?
Charly?
Kurva!
Sakra.
Vybil se.
Haló?
Musím dovnitř.
Říkal, že nás dostane ven.
Zkusím to.
Dobře.
Jonasi. Opatrně, prosím.
Co děláš? Ne tak hrubě.
- Má být vyleštěný. - Jo, ale opatrně.
Co blbneš? Je tam kamera. Běž tamhle.
Nevíš, co za těmi dveřmi je.
- Co když drží hlídku? - Je to jediný vchod.
A Serge se vrátí každou chvíli.
125 kroků přes trávník k bráně. Charly tam bude čekat a otevře nám.
Jo. Projít chodbou.
Dolů po schodech. Zastavit a rozhlédnout. Zabočit.
125 kroků přes trávník.
Jo. Potom k bráně, kde na nás bude čekat Charly.
- A otevře nám. - Otevře nám.
Dobře.
Tak jo, jdeme.
Ty zůstaň tady.
Za ten klíč můžu já. Chci napravit svoji chybu.
Za to nemůžeš. Počkej tu.
Bráchu ve štychu nenechám.
Nejsem tvůj brácha, jsme kámoši.
A jako kámoš vím, že uvnitř mi budeš k ničemu.
Počkáš tady.
Bože.
Tak pojď.
Počkej.
Ke dveřím. Rychle. Tady.
- Co teď? - Počkáme.
Na schody.
Pojď, jdeme. Rychle.
Není vám zima?
Na tuhle noc nezapomeneme. Cítím to.
No, ještě zdaleka nemáme vyhráno.
Tak nádherný večer.
Můžeme.
Paolo?
- Sergi? - Ano.
- Máme problém. Němec je pryč. - Cože?
Ať tu rodinu ani vás nespustí z očí. Hned tam budu.
Ne!
Pojď.
- Co stojíš, dej mi tu pistoli! - Jde k nim do pokoje.
Do háje, sakra!
- Utekli! Rozhlaš to a najděte je! - Ano!
Fajn, už jen kousek.
Východ je támhle. Pojďte oba za mnou.
Hej!
Běžte!
- Rychle! - Běž!
Utíkej!
Rychleji, poběž! Utíkej!
Rychle, no tak!
Jonasi, honem! Přidej!
Zastavte je!
Já jsem Joseph! Běžte!
- Na co čekáte? - Běž! Honem!
Rychle! Poběž!
Pokračuj dál!
Běž!
Honem, no tak! Poběž!
- Nastupte si! Rychle! - Vlez tam, běž!
Nastupovat! Já jdu pro Charlyho.
Musím…
- Co? Kde to vázne? - Rychle, dovnitř! Honem!
Jedeme!
Jsme všichni?
Nehýbat. Zvládneš to?
Výborně.
Tohle bolí?
Máma.
Já.
Ti chlápci.
Slyšíš? Tohle zvládneš.
Ta žena.
Charly.
Fajn, nehýbej se. Držte ho dole. Jde ti o život, sakra!
Sakra!
Dobře. Potřebuju něco jako svorku.
Najdete něco? Krabici s nářadím? Nehýbej se!
- Bude stačit tohle? - Skvělý. Zapalovač nemáte?
Musím mu vypálit ránu. Potřebuju oheň.
Nahřejte kleště. Pak musí rovnou do nemocnice.
Nehýbat!
Skvělý. A…
Výborně. Vedeš si skvěle.
Markoviči.
Markoviči!
Utekli? Zvládli to?
Je má rodina v bezpečí?
Ne, Sergi. Nech ho.
Otevřete oči.
Někoho vám představím.
Zvedni ho.
Čeká tě smrt!
Vy.
O vás už jsem slyšela.
Ve svém rajónu jste král.
Všechno jste zahodil.
A rozhodl se narušit mír daleko od domova.
V mém městě.
Jen abyste se pomstil.
To respektuji.
Pevná ruka je potřeba.
Musí z nás jít strach.
Ale ten z vás nejde.
Že ne?
Plánoval jste sem nakráčet s bandou krys a jejich pistolkami.
Myslel jste, že z toho vyváznete živý?
Ne.
To jste nechtěl.
Přejete si smrt.
A vy.
Co tu vůbec děláte?
Jak se vám to mohlo stát?
S tou vaší vychytralostí, s tou vaší láskou.
Zasloužíte si šanci se zabít navzájem.
A já si zasloužím být toho svědkem.
Kdo přežije, půjde domů.
Hej! No tak!
Probuď se!
- No tak. - Josephe!
Josephe.
No tak.
Josephe.
Slyšíš? Ty přežiješ!
Josephe. No tak.
Klid. Je to dobrý.
Musí do nemocnice. Tlačte dál. Tady.
Dojdu pro Jonase.
Měl by být v pořádku.
Je stabilizovaný, ale musíme do nemocnice.
Jonasi.
Všechno bude v pořádku.
- Tak dělej. - Nandej mu to, šéfíku.
Šéfíku, fandíme ti.
Tak pohyb!
- No tak! - Nandej mu to.
Dělej, prašť ho!
Hassane, ne! Nemá to cenu!
Hassane!
Ani jeden z nás neodejde živý.
Jsi vrah a jako vrah zemřeš.
No tak! Co to má být?
Slyšeli jste? Pokračujeme dál!
Do toho. Na co ještě čekáš? Na co?
Buď oba zemřeme.
Jo.
Nebo budeme oba žít.
Poslouchej. Ta žena je lhářka.
Jestli budu žít nebo ne, na tom mi nezáleží.
Jako tobě nezáleželo na mém bratrovi.
To není pravda! Poslouchej mě.
Poslouchej, Hassane!
Poslouchej!
Není to pravda!
Teď mě poslouchej.
Ona tě odsud nepustí.
Můžeme tu oba zemřít.
Nebo můžeme oba žít.
Věř mi.
Tak žijme dál.
Nech nás žít dál. Nech nás žít.
Dost bylo zábavy, zabij je.
Dobře.
Dělej!
Ne, zastavte je! Chtějí skočit!
Ne!
Do háje!
- Tři tři! - Jó!
Mně taky. Oběma.
Paráda.
KŘIVÁCI
TBILISI
Panna, jdeme do toho.
Orel, jedeme domů.
- Ano? - Jsem ve městě.
- Fajn. Máte to pro mě? - Ano.
- Výborně. Skvělé. - Mám.
Dejte mi adresu, pošlu k vám šoféra.
Ne.
Sejdeme se osobně.
V tom případě vám pošlu čas schůzky a adresu,
kde se potkáme.
Ano.
Dobrá tedy.
Jdeme.
Překlad titulků: Lucie Strakatá