Visează.
E la antrenament.
Recapitulăm planul?
Da.
- Îl trezim și pe el? - Nu.
Nu cred că mai ajung aici înainte de operațiune.
Abia diseară cred că ne mai vedem.
Sigur ne vedem diseară.
Pe plajă, să admirăm Mediterana.
Sau în pământ, cu mâinile pe piept.
Terminați! Ce scârbos! Nu sunteți singuri!
Am adus totul. Să mergem!
ESCROCI
E tot ce trebuie?
Totul a fost verificat.
Da.
Hai să-ți iei rămas-bun de la familie.
Vino!
Veniți aici!
Totul va fi bine.
- Pe diseară! - Ai grijă!
Serge!
Gata, ajunge!
La revedere și mult noroc!
Dacă reușesc, vă țineți de cuvânt?
Ne lăsați în viață?
Dacă reușești, vei fi o legendă.
Iar legendele sunt nemuritoare.
Hai să mergem!
- Duceți-i înapoi în cameră. - Da.
Nu, doamnă! Nu, vă rog!
Vă rog…
Dă-i drumul!
Lasă copilul în pace!
- Lasă-l! - Nu-l atinge!
- Lasă-l! - Dă-i drumul!
Nu te atinge de el!
Destul!
Ce dorești?
Vă rog!
Vă rog, nu ne închideți azi.
Nu azi.
Lăsați-ne să stăm afară azi.
Lăsați-mă să joc fotbal cu el.
Poate fi ultima zi din viața lui.
Familia ta…
are multă nevoie de tine.
Ești singura realistă.
Eu, însă, nu-mi permit să fiu realistă.
Trebuie să fiu optimistă.
Soțul tău are șanse reale.
Azi vor sta în grădină. Păziți-i!
Mulțumesc!
Ascultă-mă.
- Trebuie să faci ceva pentru mine. - Ce anume?
Ascultă-mă cu atenție. Ai multă treabă.
Bine. Spune!
Trebuie să-mi scot familia din vilă.
Nu putem singuri.
Avem nevoie de ajutor.
- Am pe cineva. - Bine. Ascultă-mă cu atenție!
Îți spun cum facem.
Mă aștepți în port, în spatele secției de poliție.
Acolo e depozitul de probe.
Am găsit locul, dar nu cred că reușim.
Nu fi negativistă! Aici nu e Austria.
- Bine. Baftă! - Trebuie să închid.
Mai bine stai aici și fii cu ochii în patru.
Vin cu tine.
Să mergem!
Bine, să intrăm în rahat.
Arată grozav. E perfectă!
- N-avem nicio șansă. - O să meargă.
E perfectă! Nu se vede nimic.
E fără cusur.
Bravo! Ești o mare vedetă a fotbalului!
Nu te opri, joacă! Vreau doar să mă uit!
- Davide, treci în poartă. - Fir-ar să fie!
Ești medic veterinar.
Da.
E o meserie grea, nu-i așa?
A dv. e și mai grea.
E la fel.
Oarecum.
Când e nevoie, amândouă ucidem.
Îmi pare rău că ai văzut scena cu Rami.
Dar era nevoie să o fac.
- Scrie-le că mingea e gata. - Bine.
Nu!
Nu vă pare rău! Ați vrut ca eu să văd!
V-a plăcut!
Vă place!
Vă place frica oamenilor!
Asta faceți.
Îmi place, fiindcă are efect.
Am vorbit cu Serge. E mulțumit de soțul tău.
Totul merge conform planului.
Peste zece minute, închideți-i.
Mare vedetă de fotbal!
Hai, trage!
- Devine palpitant! - O să șuteze. Fii gata!
Șutează!
Rahat!
- Mă duc după ea. - Mă duc eu!
Băga-mi-aș!
Aruncă mingea!
- Ai înnebunit? - Fie ce-o fi, aruncăm mingea.
O să…
O arunc.
Sper să rămână acolo.
Băga-mi-aș!
Zece minute! Dar te joci singur.
- Ce face pe terasa mea? - Nu știu.
„Nu știu.” Nimeni nu știe nimic aici!
Am 12 oameni.
- În seara asta? - Diseară, da.
Cum rămâne cu plata?
Aur, lovele, bani.
Se face transferul?
Mai întâi,
vreau să-i văd pe cei 12.
Dacă mori în seara asta, și totul a fost pe degeaba?
Am dansat cu ei.
Acum câteva zile.
Când o să mor…
o să dansăm din nou.
POLIȚIA MUNICIPALĂ
- E totul pregătit? - Da, totul e pregătit.
După ce intru,
nu mai putem vorbi prin radio.
Să fii în canal până atunci.
Când trag apa,
trebuie să pornești pompa.
- E clar? - Stau aici până intri.
Să văd cu ochii mei.
După ce intri, ai o oră.
O oră pentru ce?
Să trimiți primul pachet.
Nu pot, într-o oră.
Trebuie să intru, să trec de gărzi, să ajung jos cu echipamentul…
Nu te ambala. Gardienii patrulează din oră în oră.
Dacă nu ești la subsol până atunci, oricum te prind.
O oră.
Jean-Luc!
- Am plecat! - Bine.
POLIȚIA MUNICIPALĂ
E vreo problemă?
Nu știu în cât timp pornește generatorul.
Pune-ți masca.
- Serge? - Da.
Dacă nu reușesc într-o oră sau dacă sunt prins…
Ei doi nu ți-au făcut nimic.
Nu le face rău alor mei! Nu au nicio vină.
- Serge? - Concentrează-te!
- Jean-Luc, începe! - Am înțeles.
Serge!
- Cinci, patru… - Serge!
…trei, doi, unu!
Ce se întâmplă? Să vedem!
A intrat. Mă întorc la tine.
- Serge? - Da.
Am intrat.
Mergeți în canalizare. Rezolv într-o oră. Grăbiți-vă!
Am înțeles.
Haide! Știu că poți.
Stai pe loc! Vino aici!
Stai pe loc!
Aici! Poți!
- Pornește! - Da.
Calc-o, omule!
- Repede! La dreapta! - Da!
- Ai reușit? Samira are cheia? - Da. Am mai făcut asta.
Să și funcționeze!
A cui e mașina?
Am o iubită nouă.
Mare crai mai ești!
Sunt doar șase.
Vin și ceilalți șase. Uite-i!
Merit banii pe care-i dai.
Acum!
Dă-i drumul!
Cu voia lui Allah, arată-mi calea.
Se poate?
O să plătești pentru asta!
Tu voiai să mori. Eu vreau să trăiesc.
Domnul fie cu tine!
Madame?
Îți accept scuzele.
Nu, dați-mi voie. Îmi pare foarte rău.
- Dacă știam că omul dumneavoastră… - Știai foarte bine!
- Ți-a oferit mulți bani. - Nu.
- Nu mă respecți deloc. - Madame…
Îmi pare foarte rău. A fost o neînțelegere.
„Regina fără zăpadă.”
Așa mi-ați zis, nu?
Madame, îmi pare foarte rău. Dacă știam…
Nu pentru mult timp, micuțule!
Dacă știam…
Am reușit!
Să sărbătorim!
Șampanie!
Ține mingea!
- Joseph? - Nu. Eu sunt.
Totul a mers bine. La voi?
A fost cel mai prost șut pe poartă văzut de mine.
Da, am dat-o aiurea. După avioane.
Bravo, Jonas! Perfect! Sunt mândru de tine.
Charly, bateria e aproape descărcată.
Plecăm?
Da. Ajungem în curând. Veniți la poartă.
- Bine. Mă duc să încerc cheia. - Bine.
Ține!
Salut, Charly!
Intră greu.
- Ai șlefuit-o? - Am șlefuit-o de-a luat-o naiba.
Dă-mi telefonul!
Charly? Se mișcă, dar nu se rotește.
- E bine că se mișcă. E foarte bine. - Bine. În regulă.
Ajungem în curând la poartă.
- O să fiți acolo! - Bine.
- Mai încearcă. - Bine.
Închid, să nu consum bateria.
- Oprește-te! Mă enervează. - Mamă, lasă-mă!
Nu mai iese!
Știi ce ai putea să faci? Recapitulează planul.
- La dreapta, apoi? Câți pași, 13? - Nu, 17.
Da, 17. Apoi?
Prin vestibul, pe scări. Ne oprim, ne uităm, trecem de colț.
Încă 125 de pași pe gazon.
Ajungem la poartă, iar Charly o deschide.
Perfect!
- Ce mizerie! - Ce pute!
Pute rău!
- Vezi să nu aluneci. - Pe unde?
- Mai încolo! - Acolo?
- Pe mijlocul tunelului. - Incredibil, ce miroase a căcat!
- Vezi să nu aluneci. - Am ajuns?
Acolo.
Gata, fii pe fază! Totul se poate întâmpla foarte rapid.
- Bine. - În regulă.
- Mai sunt zece minute. - Nu se poate!
Nu e bine. Ar trebui să vină primul pachet.
Charly?
Îl tăiem în bucăți mici. Îl tăiem pe el și-i tăiem și familia.
Nenorocitul!
Dă-te înapoi! Pute!
Futu-i mama mă-sii!
- Rahat! - Băga-mi-aș!
Poate că sunt deja la poartă.
Îi sun.
Răspunde!
Charly!
- Bună! - Bună!
- Unde sunteți? - Nu merge cheia!
- Nu se rotește. S-a înțepenit. - La dracu'!
- Nu o pot mișca! - Ascultă-mă. Vă scot de acolo.
Vin să vă iau.
Vin înăuntru, ai înțeles?
- Alo? - Charly?
Charly?
La dracu'!
Rahat!
Nu mai are baterie.
Alo?
Intru!
Charly a zis că ne scoate de-aici.
Lasă-mă pe mine.
Bine.
Bine! Dar ai grijă!
Ce faci? Mai încet.
- Charly a zis să lustruiești cheia. - Ai grijă.
Ce faci? Sunt camere! Stai acolo.
Nu știi cine e în spatele porții.
- Dacă e vreun paznic? - E singura intrare.
Iar Serge o să vină imediat.
Mergem 125 de pași pe gazon până la poartă.
Charly e acolo și ne deschide.
Bine. Prin vestibul, pe scări.
Ne oprim, ne uităm, trecem de colț.
Mergem 125 de pași pe gazon.
Bine. Ajungem la poartă, unde ne așteaptă Charly.
- Și ne deschide. - Ne deschide.
Bine.
Hai să intrăm.
Rămâi aici!
E cheia mea. E vina mea. Vreau să mă revanșez.
Nu e vina ta. Rămâi aici!
Nu-mi las tovarășul singur.
Ce-i aia „tovarăș”? Prieten?
Îmi pare rău, dar nu-mi ești de folos acolo.
Rămâi aici!
Frate!
Să mergem!
Stai!
Mergem la ușă! Haide! Ieșim!
- Ce facem? - Așteptăm.
Acolo, sus.
Haide! Repede!
Nu vă e frig?
Va fi o noapte de neuitat. O simt.
Așa să fie! Multe pot merge prost.
O noapte glorioasă.
Acum!
Paolo?
- Serge? - Da.
- Avem o problemă. Neamțul a dispărut. - Poftim?
Dublați paza la familie și lângă dv. Vin imediat.
Nu!
Vino!
- Nu sta și te uita! Dă-mi arma! - Merge spre camera lor.
La dracu'!
Au dispărut! Sunați alarma! Găsiți-i!
Aproape am reușit.
Ieșirea e acolo. Veniți cu mine!
Fugiți!
- Repede! - Fugiți!
Fugi!
- Mai repede! Fugi! - Opriți-vă!
Repede!
Vino! Mai repede, haide!
Opriți-i!
Eu sunt Joseph! Fugiți!
- Ce mai stați? - Haide! Vino aici!
Fugi! Pe aici!
Acolo!
Fugi!
Repede, haide! Aleargă!
- Urcă! Aici! - Urcă! Haide!
Urcați! Trebuie să mă duc după Charly!
Trebuie să…
- Ce e? Urcați odată! - Urcă! Pornește!
Pornește!
Sunteți toți?
Nu te mișca! Reziști?
Foarte bine.
Reziști?
Mama.
Eu.
Bărbatul.
Rezistă!
Femeia.
Charly.
Nu te mișca. Ține-l! E viața ta în joc!
Fir-ar să fie!
Să vedem… Ne trebuie un fel de clemă.
E ceva pe-aici? O cutie de scule? Nu te mișca!
- Ăsta e bun? - Perfect! O brichetă avem?
Trebuie să cauterizez artera.
Încălzește cleștele. Trebuie dus la spital.
Nu te mișca!
Bine. Acum…
Foarte bine! Te descurci foarte bine.
Markovic!
Au scăpat? Au reușit?
Familia mea e în viață?
Nu, Serge. Lasă-l!
Deschide ochii!
Îți prezint pe cineva!
Ridicați-l!
O să mori!
Tu…
Am auzit de tine.
Ești un rege la tine acasă.
Dar ai renunțat la tot
ca să vii și să tulburi liniștea într-un oraș îndepărtat.
În orașul meu!
Doar ca să te răzbuni.
Respect asta.
Trebuie să fim stricți!
Trebuie să fim temuți.
Dar tu nu ești așa.
Sau ești?
Ai vrut să vii aici cu câțiva șobolani și cu o armă.
Chiar credeai că ai fi supraviețuit?
Nu.
Nu asta voiai.
Tu vrei să mori.
Iar tu…
De ce ai ajuns așa?
Cum s-a întâmplat asta?
Aveai lângă tine o făptură strălucitoare și atâta iubire!
Meritați șansa de a vă ucide unul pe celălalt.
Iar eu merit să văd cum o faceți.
Supraviețuitorul e liber.
Hai, trezește-te!
- Trezește-te! - Joseph!
Joseph!
O să trăiești!
Joseph, trezește-te!
E în regulă.
Trebuie dus la spital. Apasă aici!
Mă duc la Jonas.
Cred că am reușit.
E stabilizat, dar trebuie să mergem la spital.
Totul va fi bine.
- Haideți! - Hai, șefule, arată-i lui!
Șefule, ținem cu tine!
Dă-te la o parte!
- Haide! - Arde-l, șefule!
Luptați!
Hassan, oprește-te! Nu are sens!
Hassan!
N-o să lase pe niciunul să plece.
Ești un ucigaș și o să mori ca un ucigaș!
Luptați-vă, nu stați!
Continuați!
Termină treaba! Ce mai aștepți?
Ori murim amândoi…
ori trăim amândoi.
Ascultă-mă. Femeia asta minte!
Nu-mi pasă dacă trăiesc sau mor!
Nici ție nu ți-a păsat de fratele meu!
N-am vrut să moară! Ascultă-mă!
Ascultă-mă, Hassan!
Ascultă-mă!
Nu i-am vrut moartea.
Ascultă-mă!
N-o să te lase să pleci.
Ori murim amândoi…
ori trăim amândoi!
Mergi pe mâna mea. Hai să trăim!
Hai să trăim!
Am văzut destul. Ucideți-i!
Bine.
Haideți!
Nu! Opriți-i! O să sară!
Nu!
Rahat!
Trei!
Și cu mine. Cu două mâini.
Foarte bine!
ESCROCI
TBILISI
Dacă e ban, o facem.
Stemă, ne întoarcem acasă.
- Da. - Sunt în oraș.
- Da. Ai moneda? - Da.
- Foarte bine. - E la mine.
Spune-mi unde ești. Trimit un șofer.
Nu.
Ne vedem față în față.
Îți trimit un mesaj cu ora la care ne putem întâlni și adresa.
- Da. - Bine, așa facem.
Să mergem!
Subtitrarea: Dan Ilioiu