‫- קאסם ‫(רוצח) -
‫תענה לטלפון!
‫היי, קאסם.
‫איזה צירוף מקרים. מה אתה עושה כאן?
‫יש אצלך משהו שלא שייך לך.
‫אצלי?
‫הציור היקר מאוד ‫שמגולגל בתוך הגליל שעל הגב שלך.
‫הוא שייך לבוס שלי.
‫אני לא בטוח שהוא שייך לו.
‫עניין הבעלות די מעורפל, נכון?
‫מעורפל.
‫פתוח למגוון משמעויות, ‫כמו מבלבל או עמום או פשוט לא ברור.
‫תן לי להפוך את זה ללא מעורפל.
‫תן לי להפוך את זה לברור מאוד.
‫בסדר.
‫אין צורך בזה.
‫בסדר. תן לי למצוא מקום שאני יכול לעצור בו.
‫קצת סגרת עליי.
‫זהירות, זהירות, זהירות.
‫זוזו. סליחה. סליחה.
‫זהירות. מצטער.
‫סליחה.
‫זהירות, זהירות, זהירות, זהירות. ווהו!
‫זהירות. זהירות.
‫- מרף -
‫היי, לוק. איפה אתה? ‫המטוס מוכן להמראה.
‫מרף, אני לא אספיק להגיע לנמל התעופה.
‫אני צריך דרך אחרת.
‫לוק? הלו?
‫קח את הרכבת מבנגקוק לצ׳יאנג מאי.
‫ניפגש בשדה התעופה.
‫- הואה למפונג ‫בנגקוק -
‫מצטער, מצטער. כן. מצטער.
‫ביפ, ביפ. תנו לעבור. ביפ, ביפ. נו.
‫סליחה! סליחה! תנו לי לעבור.
‫סליחה. סליחה.
‫זוזו, זוזו, זוזו, זוזו, זוזו.
‫זהירות.
‫אתה מדבר בזמן שאתה ישן.
‫זה מה שאומרים לי בדרך כלל.
‫אמרתי משהו...
‫שערורייתי?
‫תלוי בגבולות שלך.
‫שום דבר מפליל.
‫תני לי לנסות שוב.
‫למרבה הצער אני לא חושבת שיש לנו זמן.
‫אנחנו מתקדמים מהר מדי?
‫שנתחיל בשמות?
‫אני חושבת שכדאי שתדע כמה שפחות, מר פרדו.
‫את לא כאן בחופשה.
‫לא.
‫עסקים.
‫באיזה תחום את עוסקת?
‫אני מתמחה בהשבת ציורים נדירים וייחודיים.
‫שלפעמים נמצאים בתוך גלילי עור.
‫זה צירוף מקרים.
‫אז איך נמשיך מכאן?
‫אני חושבת שאתה יודע איך נמשיך מכאן.
‫אני היד הרחמנית.
‫השותפים שלי הם היד המענישה.
‫הבחירה בידיך.
‫יש אפשרות שלישית.
‫- באמת? ‫- כן.
‫בטיפשותך התעלמת ‫מצוות שומרי הראש הקטלניים שלי.
‫אל תיתני למראה התמים שלהם להטעות אותך.
‫כל אחד מהם הוא זאב בעור של כבש.
‫אז או שתיכנעי עכשיו
‫או שאיאלץ לשחרר את כלבי המלחמה שלי.
‫אני חושבת שאני מוכנה להסתכן.
‫טוב...
‫אז אבחר ביד הרחמנית.
‫אני אוהבת סוף טוב.
‫את לא עם קאסם?
‫מי זה קאסם?
‫- לוק? ‫- מרף, לא הסתדר גם עם הרכבת.
‫רגע, מה?
‫אוי, לא.
‫אילו עוד רעיונות יש לך?
‫תן לי רגע.
‫יש תחנת אוטובוס ‫במרחק שעה הליכה מהמקום שבו אתה נמצא.
‫פשוט תבוא לאסוף אותי.
‫בלי עוד אופנועים. בלי עוד רכבות.
‫אני לא רוצה ללכת.
‫אני לא רוצה לנסוע באוטובוסים.
‫מרף, אתה חייב לבוא לאסוף אותי.
‫מהבית בגני סטרת׳מור,
‫מר קרוס רוצה את השטיחים במבואה,
‫את הדיוקן, את האורלוגין, ‫את ספת חדר הציור, את...
‫הספה הירוקה?
‫אתה שונא את הספה הירוקה.
‫אנחנו רוצים להמשיך.
‫הרולד, זה לא מה שסיכמנו עליו.
‫סיכמנו שניישב את העניין ‫בדרכי שלום ובעזרת מתווך ניטרלי.
‫אל תהיי נאיבית כל כך, שרלוט.
‫איך חשבת שזה יסתיים?
‫לא בקומה ה־17, בהתקפה של עורכת הדין שלך.
‫זה המצב ואנחנו פה.
‫טוב, לא אכפת לי מריהוט,
‫אבל אנחנו לא נריב על משמורת על הבן שלנו.
‫כדי שתמצאי לך עורך דין.
‫- כיכר טרפלגר ‫לונדון -
‫אמילי, את יכולה בבקשה ‫לנעול את האגף המערבי?
‫אני אלך לבדוק את שימור ההולביין.
‫- בסדר. נתראה מאוחר יותר. ‫- נתראה.
‫ציור יוצא מן הכלל.
‫נעלי משי נפלאות.
‫לוק, למה אתה באנגליה?
‫שרלוט, עברה כמעט שנה.
‫אח לא יכול לקפוץ לבקר את אחותו הקטנה?
‫מה שלום המשפחה?
‫- איך תומאס הצעיר? ‫- הוא נפלא.
‫הוא גם נהדר.
‫- ומה עם הבעל? הנרי? ‫- הרולד.
‫לא ממש נהדר.
‫מתברר שהוא נאמן כמו חתול רחוב.
‫מצטער לשמוע.
‫אבל את יצירת אומנות, והוא קוף.
‫יכולתי להגיד לך שזה לא יסתדר.
‫לא היום, לוק. זה טרי מדי.
‫שוב הסתבכת בצרות?
‫שרלוט, את באמת חושבת ‫שזה מה שנועדת לעשות?
‫תודה לאל. ניצלתי. אתה מאמן אישי עכשיו.
‫אין על מה. זה תפקידו של אח.
‫אני אוהבת את העבודה שלי, ואני טובה בה.
‫לא, אני מבין שזה מה שאת מספרת לעצמך,
‫אבל שלושתנו, ‫היו לנו הרפתקאות נפלאות כל כך.
‫זה לא חסר לך?
‫כן, אבל זה היה לפני עשר שנים.
‫אבא נפטר, אני גידלתי תינוק,
‫שילבתי עבודה ונאלצתי להתבגר.
‫אני לא ממש יודעת מה קרה לך.
‫טוב... ‫את מכנה את עצמך אוצרת,
‫אבל אני חושב ‫שיש פיצול לא טבעי במשפחה הקדושה.
‫בין מרים הבתולה לישו התינוק.
‫- לא, אין. ‫- כן, יש.
‫בלוונסטד הצעיר.
‫- אני לא רואה כלום. ‫- באמת?
‫תסתכלי בין שני המלאכים, ובין ההילות שלהם.
‫תעקבי אחרי הקו הזה ישירות ‫דרך מושיענו התינוק ועד לעשר אצבעותיו
‫הקטנטנות, השמנמנות והוורודות.
‫ושם, בקטיפה הכחולה...
‫תמצאי את זה.
‫לוק! לוק!
‫מה אתה עושה?
‫לוק!
‫לוק! אל תעשה לי את זה!
‫לוק! מה זה?
‫רק הגעת. מה, גם את זה גנבת?
‫תחזיר את הציור.
‫אני אחזיר, אבל קודם תיכנסי ‫ותוכלי לקבל אותו בחזרה.
‫לא.
‫- עכשיו או לעולם לא. ‫- לא.
‫אתה לא תצליח לברוח.
‫את מזלזלת ביכולת שלי לבחור מכונית.
‫תחזיר את הציור.
‫בחייך, שרלוט.
‫- את לא פה בשביל זה. ‫- לוק, תקשיב לי. תחזיר אותו.
‫את לא רוצה את הציור בחזרה.
‫את רוצה את החיים שלך בחזרה.
‫סליחה!
‫ישו התינוק המתוק.
‫והאצבעות השמנמנות והקטנטנות שלו.
‫זה חייב להיפסק.
‫אוף! מרף, תפוס.
‫דב, הכול בסדר?
‫הכול בסדר גמור.
‫דב!
‫אתה ממשיך לעבוד עם הצוות של אבא?
‫דב. מרפי.
‫שרלוט.
‫מה אתם עושים לציור שלי?
‫הוא עוטה כפפות.
‫כלום לא השתנה.
‫קיבלת את הפרס שלך, ומחר כבר לא תסתפק בו.
‫זו אשליית יעד.
‫אתה ממשיך לספר לעצמך שתהיה מרוצה
‫כשתחזיק את הפרס בידיים, אבל זה לא יקרה.
‫אתה רודף אחרי חלום בלתי אפשרי.
‫לפחות אני מאמין במשהו.
‫את שכנעת את עצמך שאי אפשר לחלום.
‫בחרת ביציבות ובנוחות, ועצרת את החיים שלך.
‫אבל שרלוט, החיים הם הרפתקה.
‫אנשים לא מטפסים על הרים ‫רק כדי להגיע לאוצר שנמצא בפסגה.
‫ולא, אני לא מצליח להשלים ‫עם התעלומה הגדולה של אבא
‫לפיה המסע חשוב יותר מהפרס,
‫אבל אני יודע שחייב לצאת למסע.
‫מרף?
‫- אין שם כלום. ‫- זה לא טוב.
‫מה לא טוב?
‫כלום. כלום, כלום, כלום, כלום, כלום.
‫אני מבקש סליחה.
‫משניכם. עבר עליי יום ארוך.
‫- תפסיק. ‫- שרלוט, את צודקת ואני טועה,
‫ואת אחותי ואני אוהב אותך.
‫אני אתקן את המצב.
‫את יכולה לקבל את הציור שלך. ‫אני אקח אותך בחזרה.
‫אבל אני רואה שאת עושה את הדבר ההוא.
‫אני רק רוצה שתנשמי.
‫כשהיא כועסת, את מפסיקה לנשום.
‫קדימה. נעשה את זה יחד, טוב?
‫אני אוהב אותך. את סולחת לי?
‫- לא. ‫- בסדר.
‫טוב, אנחנו פשוט ננשום.
‫כולם לעצום עיניים.
‫ובספירה של שלוש. אחת, שניים, שלוש.
‫- לוק. ‫- זו הכחשה סבירה.
‫תעזור לי להרים אותה?
‫היי.
‫את בסדר?
‫כן?
‫את בטוחה?
‫בסדר.
‫תסלח לי אם זה נשמע כמו חקירה, ‫אבל את אוצרת המוזיאון,
‫ונעדרת כמה שעות.
‫בפעם האחרונה, אילו הייתי מעורבת בפשע הזה,
‫אתה באמת חושב שהייתי חוזרת לזירת הפשע?
‫לא תהיי הפושעת הראשונה שחזרה.
‫יש קלישאה ידועה שתומכת בתופעה הזאת.
‫ומי אתה?
‫הבלש המיוחד ג׳מאל עבאס, אינטרפול.
‫שרלוט פרדו, מואשמת לשווא.
‫ידעת שאחיך קשור ‫לשורת גניבות של יצירות אומנות מפורסמות?
‫הוא לא טרח לציין את זה.
‫- מה הוא ציין? ‫- ניסיתי לעצור אותו מסיבות ברורות.
‫ראיתי את זה בצילומי האבטחה.
‫את יכולה לפחות לומר לי איפה הוא?
‫אילו ידעתי איפה הוא, ‫אני מבטיחה לך שהיית הראשון לדעת
‫כי הוא העמיד אותי במצב לא נעים.
‫אני לא רוצה להיאסר או לאבד את העבודה שלי.
‫אם כך, הרשי לי לעזור לך.
‫אבל אם יתברר בהמשך שאת לא ממש כנה...
‫לא הייתי מעזה לשקר לגורם רשמי
‫שלבוש בז׳קט משובץ.
‫תודה ששמת לב.
‫רוב החשודים לא מעריכים אותו.
‫מה עוד הוא גנב?
‫- יש דפוס פעולה? ‫- אני מצטער.
‫את בלשית ואוצרת?
‫נראה שאני לא צריכה להיות.
‫נראה שעבודתך כאן הסתיימה.
‫שמעתי מה קרה.
‫תומאס נשאר אצלי.
‫- הרולד. ‫- את שותפה לגניבת יצירת אומנות.
‫אלוהים.
‫עורכת הדין שלי ‫תיצור קשר לגבי שינוי המשמורת.
‫בבקשה אל תעשה את זה.
‫- זה סגור. ‫- אימא.
‫היי, מותק.
‫תישאר עם אבא עוד כמה לילות, בסדר?
‫הכול בסדר?
‫הכול יהיה בסדר.
‫כן, זה בסדר. קדימה. לך תנגן. קדימה.
‫תודה.
‫- שרלוט. ‫- מרף.
‫מה שלומך?
‫לא ממש מרוצה האמת.
‫איפה הוא?
‫לוק!
‫לוקי!
‫לוק!
‫בסדר.
‫- נשמע שהיא די כועסת... ‫- לוק!
‫תשאיר את החתול בשק עד שאשחרר אותו, טוב?
‫מעולה.
‫שרלוט, את נראית מעולה.
‫לא הודות לך.
‫- אני? מה עשיתי? ‫- די הרבה, לוק.
‫- דב. ‫- שרלוט.
‫ומי אתה?
‫אני אוון קרבר.
‫- ומה אתה עושה? ‫- אני משלם.
‫ומי הגאון שיסביר לי ‫למה איבדתי את העבודה שלי?
‫- כדאי שתספר לה. ‫- עדיין לא.
‫אנחנו מחפשים את מעיין הנעורים.
‫אוי, בבקשה לא.
‫לא שוב.
‫מה אמרתי בקשר לחתול בשק?
‫החתול לא היה מרוצה בתוך השק.
‫ואתה משלם?
‫מודה באשמה.
‫המניע שלך הוא להרוויח עוד כסף?
‫כוח?
‫קרם פנים מדהים?
‫אני גוסס. סרטן בכבד.
‫מביך.
‫אם המעיין מעניק נעורים ובריאות, ‫אולי הוא יציל אותי.
‫לוק, נדון בנושא הרגיש הזה
‫בפרטיות או עם כל מי שבחדר?
‫עם כל מי שבחדר, בבקשה.
‫אחי שכנע אותך
‫שיש שיקוי פלא מטופש בסוף המסע?
‫לא. אני שכנעתי אותו.
‫אה, הבנתי.
‫תרשה לי להתייחס לפיל שמשוטט כאן בחדר.
‫אתה אומר שבאמת יש נוזל
‫שזורם במעיין קסום, וברגע ששותים ממנו
‫הוא מעניק חיי נצח מלאי אושר?
‫שרלוט, שנינו יודעים
‫שיש אמת בכל מיתוס, מטפורה או אגדה.
‫הרודוטוס כתב על זה.
‫זה כתוב במהאבהארטה.
‫אלכסנדר הגדול הסתובב בעולם בחיפוש אחריו.
‫אני מכירה את הסיפורים.
‫לא, לא. סיפור אחד. חמש יבשות.
‫עשרות תרבויות במשך אלפי שנים.
‫ואני עדיין תוהה ‫למה לגנוב את הרמברנדט שלי.
‫- החזרתי אותו. ‫- בגללך פיטרו אותי.
‫ועכשיו את פנויה לעזור לנו.
‫שלא תעז.
‫אל תגידי לי שהסקרנות הבסיסית שלך
‫לא מתעוררת מתעלומות גדולות.
‫יש מגילה טיבטית מהמאה התשיעית ‫שמציינת את מיקום המעיין,
‫אבל היא גם מציינת ‫שמיקומו הוסתר מבני האדם על ידי אלוהים.
‫אנחנו מאמינים שהמידע על המיקום עבר בחלקים
‫מדור לדור ‫במשפחות המשכילות ביותר בהיסטוריה.
‫האנשים האלה נקראו שומרי הדרך,
‫ותפקידם לדאוג שהדרך תהיה נסתרת, בכל מחיר.
‫ומישהו אי פעם פגש את השומרים האלה?
‫אולי הייתה לי תגרה קטנה ‫עם אחד מהם בתאילנד.
‫טוב, אם השומרים ואלוהים ‫חשבו שצריך לשמור את זה בסוד,
‫אולי יש סיבה.
‫שרלוט, כל דבר בעל ערך מוגן.
‫על ידי אלוהים?
‫ככל שהפרס גדול יותר, ההגנה משמעותית יותר.
‫לפי המיתוס, המעיין יפתה אותך
‫עם כל מה שאי פעם רצית.
‫את רק צריכה לשתות.
‫בריאות, עושר ויופי אינסופיים.
‫אך היכן שיש חיים, יש גם מוות.
‫שרלוט, זו עשויה להיות התגלית הארכיאולוגית
‫החשובה ביותר בהיסטוריה,
‫ושם המשפחה שלנו יזוהה איתה.
‫במאה ה-17, ‫שישה אומנים החליטו יחד לחשוף את המיקום.
‫כל אחד מהם הסתיר רמז בציוריו.
‫הנה יצירתו של קאראווג׳ו, מאסרו של ישו.
‫יצירתו של רובנס, הירידה מהצלב.
‫יצירתו של וילדנס, ‫ישו ותלמידיו בדרך לאמאוס.
‫יצירתו של ולאסקס, צליבתו של ישו.
‫יצירתו של אל גרקו, ישו נושא את הצלב,
‫ותראי מי זה.
‫רמברנדט שלך, ראשו של ישו.
‫האל גרקו נגנב ‫ממוזיאון גרדנר בבוסטון ב־1990...
‫והוא לא נמצא מאז, אז בהצלחה.
‫הוא נמצא.
‫מצאתי אותו בתאילנד.
‫אלוהים.
‫כן, נושא את הצלב.
‫יש לך נטייה כפייתית.
‫יש כאלה שיכנו את זה מיומנות.
‫מחלה.
‫- יכולת. ‫- פתולוגיה.
‫בסדר, כישרון.
‫כל ציור מסומן מאחור בדיו בלתי נראה
‫ובחתימה סודית, ״סקס את אונום״.
‫שש ואחת.
‫שישה ציורים, דרך אחת.
‫כל אחד מהם מסומן גם באות שונה,
‫די, קיי, סי, איי, אי.
‫עדיין לא הבנו מה המשמעות שלהן.
‫עכשיו אני מבינה למה אני כאן.
‫כן?
‫למה את כאן?
‫אני כאן כדי לעזור לכם לפתור את החידה שלכם.
‫למה שאזדקק לך?
‫אתה לא אוהב את הרמברנדט שלי.
‫למה אני לא אוהב את הרמברנדט שלך?
‫כי אין סימנים מאחור.
‫למה אין סימנים מאחור?
‫הוא מזויף.
‫הוא לא מזויף.
‫ערכתי ניתוח ממוחשב של תנועות המכחול.
‫זה בהחלט ציור של רמברנדט.
‫זה ציור של רמברנדט. ‫זה פשוט לא הציור של רמברנדט בה״א הידיעה.
‫לעיתים קרובות הוא יצר עותקים של יצירותיו.
‫גנבתם את הרמברנדט הלא נכון.
‫כן, ואת יודעת איפה נמצא הציור המקורי.
‫לא אכפת לי.
‫אבל אכפת לי מהבן שלי, ‫והודות לך אני עלולה לאבד את המשמורת עליו.
‫אז תני לי לעזור לך.
‫יש לי צבא שלם של עורכי דין מפונפנים.
‫תעזרי לי לחיות, ‫ואני אעזור לך להשאיר את הבן שלך אצלך.
‫ואם תגלה שטעית בסוף ההרפתקה הזו?
‫אז לפחות יצאתי להרפתקה.
‫חשבתי שאצליח.
‫אולי כדאי לכם לחקור ‫על אלפרד גוויין ונדרבילט.
‫ידוע שהייתה לו תשוקה לרמברנדט.
‫אני הולך לספרייה.
‫- ונדרבילט ‫ההיסטוריה המקוצרת של משפחת ונדברילט -
‫- לוסיטניה -
‫יש פה ריח טוב.
‫ניחוחות אקזוטיים של סכנה.
‫אבל אם את כאן ואני לא מת, סימן שזה דייט?
‫לא.
‫אני פה כדי לוודא שלא תיפגע ‫ושאף אחד אחר לא ייפגע.
‫זו באמת הסיבה שאת כאן?
‫ברכבת.
‫- הרגשתי את זה. ‫- אה, כן?
‫אני שמחה שמישהו הרגיש משהו.
‫- משקה? ‫- לא.
‫אני לא אישאר כאן הרבה זמן.
‫חבל מאוד.
‫אתה ילד שמעיף עפיפון בסופת ברקים.
‫מטפורה דרמטית ומוזרה.
‫אבל מתאימה.
‫והסערה חזקה יותר ממה אתה חושב.
‫אתה בכלל יודע למה הוא חבוי?
‫אתה בכלל יודע במה מדובר?
‫לא, אבל אני סקרן מאוד לגלות.
‫טוב, כולנו יודעים מה הסקרנות עשתה לחתול ‫למרות כל הנשמות שלו.
‫אתה חושב שהמעיין הוא דבר ממשי?
‫מטפורי, אלגורי, מטפיזי או אנגוגי?
‫את חושבת שאנחנו פשוט צריכים להתנשק עכשיו?
‫לא. טוב. נחזור לזה.
‫אני חושב שהוא יקר ערך.
‫ואני מעריך את העובדה ‫שאת תמיד דואגת לשלומי.
‫שלומך לא מעניין אותנו.
‫- ״אותנו״? ‫- תעצור עכשיו אחרת אנחנו נעצור אתכם.
‫את. כולכם.
‫מה שאומר שאני. אראה אותך. שוב.
‫וואו, היא מריחה טוב.
‫- הקולג׳ המלכותי למוזיקה -
‫הוא די טוב, נכון?
‫תודה על העצה לגבי ונדרבילט.
‫מה אתה רוצה לגנוב עכשיו? חצוצרה של ילד?
‫האמת היא שחיפשנו בארכיון,
‫ועכשיו אנחנו יודעים ‫איפה נמצא הרמברנדט האמיתי.
‫אתה מרמה את האיש המסכן הזה, אוון.
‫לא, לא, לא. אני לא מרמה.
‫האמת היא שהכול היה רעיון שלו. ‫הוא חיפש את אבא ומצא אותי.
‫אתה משקה אותו בהבטחות שווא, ‫והוא שותה אותן בשקיקה.
‫זה נקרא תקווה.
‫מה רע בזה?
‫מלבד המוסריות המפוקפקת?
‫זה פשע, טיפשון.
‫האינטרפול מחפשים אותך.
‫בגלל מה? יצירות אומנות גנובות?
‫נו באמת.
‫תראי, האמת היא שאוון ביקש מאיתנו ‫לצאת לשליחות אמיתית.
‫זה נותן לו התחלה חדשה בחיים. ‫איך זה יכול להיות רע?
‫הוא מאושר.
‫הרולד אמר שמעולם לא הייתי מאושרת.
‫הוא צדק?
‫נשמע שאת צריכה לבוא איתנו.
‫- זה לא פשוט כל כך. ‫- לא?
‫כן!
‫- דוד לוק. ‫- זה היה מדהים.
‫תראה אותך. רגע. משהו חסר.
‫מה קרה לזקן שלך?
‫השארת עליו רושם טוב בפעם הקודמת.
‫- הוא שואל עליך הרבה. ‫- זה נכון?
‫אתה עדיין יוצא להרפתקאות?
‫כן. כן, אני יוצא.
‫למעשה בדיוק הצעתי לאימא שלך ‫לצאת איתי להרפתקה.
‫מה דעתך?
‫אימא לא ממש יוצאת להרפתקאות.
‫תומאס.
‫- אני צריך ללכת. ‫- כן, כן, כן. לך, לך, לך.
‫הוא ילד טוב.
‫אתה באמת חושב ‫שתמצא מעיין קסום בסופו של דבר?
‫אני לא יודע, ‫אבל אני חושב שאת סקרנית לגלות.
‫אה, הכובע.
‫טוב, כולנו יודעים
‫שלוסיטניה הייתה אוניית השיט הגדולה בעולם.
‫במלחמת העולם הראשונה ‫צוללת גרמנית הטביעה אותה,
‫והרגה יותר מ־1,000 נפשות שעל סיפונה.
‫- אירלנד -
‫אחת מהנפשות האלו היה ונדרבילט הדגול.
‫כשאמרת שמצאת את הרמברנדט,
‫לא ציפיתי שהוא יהיה ‫בתחתית האוקיינוס האטלנטי הצפוני.
‫גם אנחנו לא ציפינו.
‫אבל לצערנו ולצערו,
‫כשאלפרד ונדרבילט ‫החליט לקנות אותו בשנת 1915,
‫הוא לקח אותו איתו לסיפון הלוסיטניה.
‫והוא עדיין נמצא שם בכספת אטומה למים.
‫נוסעי המחלקה הראשונה
‫שמרו את הכספות שלהם ‫בחדר הכספות של גזבר הספינה
‫הממוקם בחלק הקדמי של הספינה הטרופה.
‫חיברנו מיכלי ציפה ‫שיציפו את החלק הקדמי מעל עומק הריסוק
‫ואז אל פני השטח.
‫לחץ קרקעית הים.
‫הלחץ בקרקעית הים הוא 3.14.
‫צוללת בשלט רחק אחת עד 12. ‫מכלי הציפה מחוברים.
‫טוב. מכלי הציפה במקומם.
‫הקברניט אומר שמתקרבת סערה.
‫היא תגיע אלינו בעוד כשעתיים.
‫וכשהסערה תגיע אלינו, ‫לא נוכל לשמור אותה מעל המים.
‫אנחנו יכולים לחכות שהיא תחלוף.
‫- כמה זמן? ‫- כ־20 שעות.
‫- מה אתה רוצה לעשות? ‫- אנחנו צריכים לפעול עכשיו.
‫קיבלתי.
‫- תעלו אותה. ‫- קיבלתי.
‫ברגע שהיא תגיע לעומק 30 מטר, ‫הם ייצבו אותה
‫ואז יעלו אותה אל פני השטח.
‫היא תהיה כולה שלך לאחר מכן.
‫טוב. קדימה.
‫שלום. מאיפה פתאום ההתלהבות?
‫מה שאתה עושה הוא לא חסר משמעות.
‫לא הייתי מתנגדת להיות חלק ממשהו משמעותי.
‫וביליתי את רוב הלילה
‫בניסיון להבין איפה חדר הכספות ‫של גזבר הספינה נמצא בלוסיטניה.
‫באמת?
‫תראו מי חזרה, לוטי־לו.
‫הלוסיטניה בגובה 30 מטר.
‫המשקולות נכנסו לפעולה.
‫היא תעלה לפני המים בתוך שתי דקות.
‫טוב. שמעת אותה. נתלבש.
‫- שמעת את זה? ‫- את מה?
‫צעדים ראשונים אחרי יותר מ־100 שנה.
‫לוק, אנחנו ממתינים. תיזהרו, ילדים.
‫טוב. הבנתי.
‫בוא אחריי.
‫דלת, בבקשה.
‫היא מזכירה לי את הדירה ‫כשהיינו סטודנטים בפריז.
‫דומה. כאן פחות לח.
‫זהירות. זה היה נשמע כמו הומור.
‫אני לא רוצה שתיהני יותר מדי.
‫זוכר את הפעם האחרונה ‫שבה היינו יחד על ספינה?
‫אקוודור?
‫נהר פוטומאיו?
‫אבא חיפש את מסכת הזהב של אל השמש אינטי.
‫המסכן מעולם לא מצא אותה.
‫בטח שכן. אני עדיין זוכרת אותו לובש אותה.
‫על מה את מדברת? את לא זוכרת כלום.
‫היו לך הזיות ‫אחרי שליקקת את גב הקרפדה ההיא.
‫אולי יש סיבה לכך שאבא אמר לי דברים מסוימים ‫שהוא לא אמר לך.
‫- באמת? ‫- כן.
‫אם הוא מצא אותה, למה אנחנו לא עשירים?
‫הוא מצא אתה. הוא לא לקח אותה.
‫לא הכול קשור בכסף, לוק.
‫אלא אם כן אתה מתגרש.
‫- הרולד אידיוט. ‫- הוא באמת אידיוט.
‫זיהוי במכ״ם.
‫- משהו מתקרב. ‫- מה?
‫מהירות ההתקדמות מרמזת שמדובר במסוק.
‫משמר החופים?
‫אילו זה היה משמר החופים, ‫היית מצפה שכבר יצרו איתנו קשר.
‫אנחנו צריכים לעלות בקשר מול לוק ושרלוט.
‫לוק. תענה, לוק.
‫- בטוחה שאנחנו בכיוון הנכון? ‫- כן. אני בטוחה.
‫אה, כן.
‫- אם את רוצה, אני יכול להציץ. ‫- אתה רוצה ללמד אותי לקרוא מפה?
‫לא, לא. רק התכוונתי לומר ‫שיש דרך נכונה ודרך לא נכונה.
‫לוק, אתה צריך לענות. יש...
‫מישהו משבש את האות שלנו.
‫אנחנו צריכים לראות את זה. בואו נעלה למעלה.
‫בסדר. מאחורי הדלתות האלה ‫נמצא חדר הכספות של גזבר הספינה.
‫- חדר הכספות של גזבר הספינה -
‫את חושבת שהוא דומה ‫לחדר הכספות הזה של גזבר הספינה?
‫לעולם לא הייתי מוצא אותו בלעדייך, אה?
‫אל תיקח שום דבר שלא שייך לך.
‫אנחנו לא גנבים.
‫איפה נתחיל?
‫אולי במקום שבו כתוב ונדרבילט?
‫הרמז נמצא בשם.
‫זה לא משמר החופים.
‫אז מי?
‫אני לא יודע, אבל אני מתערב ‫שהם רוצים את מה שאנחנו רוצים.
‫הנה היא.
‫זו האחות שאני מכיר.
‫בסדר.
‫כדור אש.
‫לוק, תענה.
‫בינגו!
‫תביאי את המשקה.
‫לא! אנחנו לא שודדי קברים.
‫תראו, המצופים שוקעים. אין להם הרבה זמן.
‫זה מסוק?
‫לא זכרתי שמסוק ליווה אותנו.
‫אוי, לא.
‫שלום.
‫פעם נוספת.
‫- שלום פעם נוספת. ‫- ״שלום פעם נוספת״?
‫מה קורה פה?
‫נפגעתי. לא הזכרת אותי?
‫היינו די עסוקים.
‫טוב, שנינו יודעים למה אני כאן.
‫אני לא יודעת למה את כאן. למה את כאן?
‫תסלחי לי. אני כאן בגלל עוד ציור.
‫טוב...
‫שנינו מבינים מתי אין לנו סיכוי.
‫נפגענו. נפגענו!
‫לא לזוז!
‫לוק!
‫תן לי את הציור.
‫תחגרו. אנחנו חוזרים לבסיס.
‫תן לי את הציור.
‫אני לא יכול.
‫אתה באמת תגרום לי לירות לאחותך בראש?
‫תן לה את הציור, לוק.
‫- היא לא תפגע בך. ‫- לא, אני דווקא כן אפגע בה.
‫תני לי לחשוב.
‫על מה אתה חושב?
‫אני חושב ש...
‫לוק!
‫אני חושב שאנחנו יכולים למצוא פתרון.
‫תן לי את הציור.
‫לא!
‫לוק!
‫לוק! לוק!
‫אמרתי לך שזו תהיה הרפתקה.
‫את בסדר?
‫אני בחיים, אם לזה התכוונת.
‫הצלחתם?
‫הוא אצלכם.
‫כן, הוא אצלנו.
‫היי. הכול בסדר?
‫ברור שלא הכול בסדר.
‫היא לא הייתה הורגת אותך.
‫- איך אתה יודע? ‫- כי אילו היא הייתה הורגת אותך,
‫היא עדיין לא הייתה מקבלת את הציור. ‫הציור היה אצלי.
‫זה היה הימור מסוכן מאוד על החיים שלי.
‫זה לא היה הימור.
‫זה היה מחושב.
‫היא נראתה עצבנית, נכון?
‫מי?
‫אתה בחור חכם.
‫איך הולך בהרפתקה?
‫אני חושבת שאולי זה ‫קצת יותר מדי הרפתקני בשבילי.
‫את משעממת.
‫היי. תיזהר, בחור.
‫מה? משעמם יכול להיות מגניב.
‫תומאס.
‫אבא צריך לדבר איתך.
‫בסדר.
‫תמסרי ד״ש לדוד לוק.
‫אני רוצה שתיקחי את תומאס לזמן מה.
‫מתי? לכמה זמן?
‫מחר לדי הרבה זמן.
‫חתמתי על חוזה חדש ואני נוסע ליפן.
‫נשמע רציני. אבל שוב, לכמה זמן?
‫לשנה בערך.
‫שנה?
‫אני אהיה יועץ של תאגידי קרבר בטוקיו.
‫אוון קרבר?
‫איך את יודעת?
‫לא משנה. אבל ברור שאקח אותו. ‫אני אאסוף אותו מחר.
‫נשמע כמו בשורות טובות.
‫מה אתה רוצה? אני עדיין לא מדברת איתך.
‫את עדיין כועסת בגלל מה שקרה בלוסיטניה?
‫שרלוט, כל מסע ששווה לצאת אליו...
‫אל תעשה את זה.
‫לא לעשות מה?
‫אל תנאם על ערך המסע כתירוץ.
‫האישה ההיא כיוונה אקדח לראש שלי.
‫היא לוהטת, נכון?
‫היא אחת מהשומרים. ‫היא זו שנתקלתי בה בתאילנד.
‫כשאתה אומר ״נתקלתי״,
‫אתה מתכוון לכימיה המשונה והבעייתית ‫שהייתה ביניכם?
‫כשאת אומרת ״כימיה״, את מתכוונת למשיכה?
‫כאילו שהיא נמשכת אליי?
‫נו, באמת. יש סיבה לכך שאתה עדיין רווק.
‫באמת? כל הפוסל במומו פוסל.
‫יודעת מה? בואי נתרכז בדברים החיוביים.
‫נשמע שקיבלת את הבן שלך בחזרה. ‫מזל טוב. קדימה. אנחנו זקוקים לעזרתך.
‫מה מצבנו?
‫עכשיו יש לנו את כל חלקי הדרך, ‫אבל אין לנו נקודת התחלה,
‫כך שזה חסר משמעות ללא הקשר.
‫היא יכולה להיות בכל מקום בעולם.
‫הרמברנדט של ונדרבילט חשף את האות וי,
‫אז יש לנו את כל האותיות.
‫אני די בטוחה שזו אנגרמה. ‫היא תראה לנו איפה להתחיל.
‫מרף כבר ניסה להתאים אותן ‫לשמות ערים מלפני 500 שנה.
‫הוא לא מצא כלום.
‫אולי האותיות לא מייצגות מקום. ‫אולי הן מייצגות מספר.
‫כמו צופן החלפה.
‫בואו ננסה ניווט שמיימי.
‫נראה אם הדרך תואמת לקבוצת כוכבים כלשהי.
‫טוב.
‫אני לא מוצא משהו קרוב בכלל.
‫רגע. ״סקס את אונום״ זה בלטינית. ‫זה כתוב על כל ציור.
‫בלטינית, וי היא דבליו.
‫נחמד. בסדר.
‫מרף, תחליף וי בדבליו ותעשה הרצה נוספת.
‫אתה מרגיש טוב?
‫יש ימים טובים ויש ימים רעים. תודה.
‫טוב, נמצאה רק מילה אחת.
‫״וויקד״ (מרושע).
‫הציורים הושלמו בתחילת המאה ה־17
‫ומי ישב על כס המלכות האנגלי ‫בתחילת המאה ה־17?
‫המלך ג׳יימס.
‫השישי והראשון.
‫ומרושע?
‫התנ״ך המרושע.
‫הנה היא.
‫איבדתי אתכם.
‫המספרים שש ואחת מתייחסים למלך ג׳יימס.
‫הוא היה המלך השישי בשם ג׳יימס של סקוטלנד
‫והמלך הראשון בשם ג׳יימס של אנגליה.
‫הוא היה מלך של שתי המדינות במקביל, ‫והוא מייצג את המספרים שש ואחת.
‫התנ״ך שמכונה תנ״ך המלך ג׳יימס, נקרא כך
‫כיוון שהוא היה מי שציווה להכינו.
‫והאח התאום הרשע והפחות מוכר שלו ‫הוא התנ״ך המרושע.
‫בסדר. תמשיך.
‫ב־1631, נכתבה מהדורה של התנ״ך עם טעות.
‫הייתה בו חריגה מוזרה בעשרת הדיברות.
‫המילה ״לא״ הושמטה מ״לא תנאף״.
‫לכן, במקום זאת הפסוק היה...
‫״תנאף.״
‫ולכן הוא ידוע בשם התנ״ך המרושע.
‫אבל מה אם זו לא הייתה טעות?
‫מה אם זו הייתה דרך מכוונת ‫לסמן עותקים מסוימים של התנ״ך
‫שמכילים את הפתרון להבנת הדרך?
‫לפעמים ברור עד כאב שאנחנו קרובי משפחה.
‫אנחנו צריכים להשיג ‫את אחד מספרי התנ״ך האלה.
‫רובם הושמדו, הם ספרי כפירה.
‫לא כולם הושמדו.
‫אני חושב שאולי אני יודע איפה נמצא אחד מהם.
‫ידיים למעלה.
‫שניכם, תעברו לצד השני של השולחן. זוזו.
‫שרלוט פרדו. ״מואשמת לשווא.״
‫הבלש עבאס.
‫״אילו ידעתי איפה הוא, היית הראשון לדעת.״
‫לא, אתם לא צריכים להציג את עצמכם.
‫אני עוקב אחריכם בשנה וחצי האחרונות.
‫אני יודע עליכם יותר ‫מאשר אתם יודעים זה על זה.
‫לוק ושרלוט פרדו,
‫ילדיו של הארכיאולוג המוערך הריסון פרדו.
‫ואני רואה שגם הצוות שלו כאן, ‫עם תוספת בולטת אחת.
‫אוון קרבר.
‫שניכם הצלחתם איכשהו להפוך ‫את מפעל החיים היוקרתי והלגיטימי של אביכם
‫לארגון פשיעה בינלאומי.
‫אתם אחראים לגניבת שש יצירות מופת יקרות ערך
‫בארבע יבשות שונות, ולצערכם,
‫עכשיו אנחנו מוצאים את עצמנו ‫עם הגנבים והציורים תחת קורת גג אחת.
‫האל גרקו, הוולאסקס,
‫הווילדנס, רובנס.
‫תראי, שרלוט. עוד רמברנדט.
‫וכאן בסביבה אמור להיות הקאראווג׳ו.
‫רדו על הברכיים. כולם, עכשיו. עכשיו!
‫עכשיו!
‫גם אתה, מר שוטר.
‫אני לא מרוצה, לוק. ‫גרמת לי לעבור דרך ארוכה כדי למצוא אותך.
‫למצוא אותי? אני ניסיתי למצוא אותך.
‫קאסם, אתה צריך לענות לטלפון שלך.
‫גנבת את הציור של הבוס שלי. ‫אתה גורם לי להיראות רע מאוד.
‫עכשיו הלך עליך.
‫אתה חושב שאני טיפש, ולכן אתה טיפש.
‫אני לא טיפש. אני חכם.
‫עקבתי אחריו. מר אינטרפול, מר בוס.
‫הוא חכם מאוד. הוא מצא אותך, ‫אבל לא מספיק חכם כדי לדעת שאני עוקב אחריו.
‫- ועכשיו מצאתי אותך. ‫- והציור שלך נמצא שם.
‫תשחרר את ארבעתם, ואתה יכול לקחת אותו.
‫עדיין יהיה לך אותי, ‫ואני יכול להפוך אותך לעשיר מאוד.
‫איך תעשה את זה אם תמות?
‫שמע, אני ממש מצטער שנאלצת לעבוד קשה כל כך,
‫אבל המיומנות וההתמדה שלך בהחלט השתלמו.
‫תסתכל מסביב.
‫יש כאן חמישה ציורים. ‫אתה יכול לקחת את כולם.
‫עכשיו הם שלי בכל מקרה.
‫אחד מהם לא.
‫קאראווג׳ו.
‫והוא הדובדבן הגדול והמבריק שבקצפת ‫בנוסף לכל חמשת הדובדבנים האחרים.
‫אז תשחרר את ארבעתם, ואני אגיד לך איפה הוא.
‫בסדר.
‫ארבעתכם. לכו.
‫- לוק. ‫- אל תתווכחי.
‫- זה רעיון טוב? ‫- פשוט תעשי מה שאומרים לך.
‫איפה הוא?
‫הוא ממש...
‫כאן.
‫לוק בורח!
‫השטח פנוי?
‫- תנאף -
‫לוק.
‫לוק!
‫אל תשתה.
‫לוק! לוק!
‫לוק, תשתה.
‫אלוהים.
‫אתה יודע שאתה עדיין מדבר מתוך שינה?
‫ממשיכים להזכיר לי את זה.
‫עכשיו אני פושעת נמלטת.
‫למרבה המזל, הבן שלי עכשיו בורח איתי.
‫וואו. זו הכוסית השנייה?
‫השלישית. רק התחלתי.
‫טוב, זה לקח זמן, אבל מצאנו סוף סוף
‫את חוש ההרפתקנות שאיבדת.
‫מצאנו או שכפית עליי את חוש ההרפתקנות?
‫חשבתי שההרפתקה הבאה שלי תהיה גידול משפחה,
‫אבל התברר שזה מסובך יותר ממה שציפיתי.
‫כדאי לך לנסות מתישהו.
‫אני לא מקנא בך. ‫אבל אני מצטער על מה שקרה לנישואים שלך.
‫חשבתי שהוא ישתנה.
‫מתברר שלמרות כל המאמצים שלי, ‫יש לו את כל התכונות של כלב.
‫זה אומר שהוא יכול ללקק לעצמו את ה...
‫חוץ מנאמנות.
‫נאמנות.
‫בעל. בוגד. בוז.
‫שמפניה בחינם. כן.
‫תראי אותך עכשיו. חזרת לעניינים.
‫חזרתי למסלול.
‫ידעת שאני איכנס למכונית ההיא.
‫שרלוט, אני מכיר אותך ‫טוב יותר ממה שאת מכירה את עצמך.
‫מאז שהיינו ילדים, גם כשאמרת ״לא״ להרפתקה,
‫בעצם התכוונת ל״כן״.
‫אילו רק תמיד היית מאפשרת לי לעזור לך.
‫לא. תן לי לעזור לך לעזור לי.
‫שתית שלוש כוסות או שלושה בקבוקים?
‫מה?
‫בסדר.
‫מה אתה חושב שתקבל מהמעיין הזה?
‫כלום.
‫אבא. הכרה. מגיע לו.
‫מה? הוא לא התעקש לקבל הכרה, אבל אני אתעקש.
‫אחרי מה שהוא השיג, העולם חייב לו את זה
‫ולמשפחה שלנו מגיע להיות נערצת.
‫אני לא צריכה הערצה.
‫אבא בהחלט לא זקוק להערצה כי הוא מת.
‫טוב, זה לא יפה.
‫אז בעצם אתה אומר שאתה זקוק להערצה.
‫לא. לא לזה התכוונתי.
‫אני מכירה אותך טוב יותר ‫ממה שאתה מכיר את עצמך.
‫לא נראה לי כי אני לא שותה שמפניה.
‫סליחה, אפשר לקבל את הבקבוק בבקשה? תודה.
‫תודה.
‫הבנתי. את רק מתחממת.
‫עכשיו כשאני חלק מההרפתקה, ‫תן לי ליהנות ממנה.
‫- וינה ‫אוסטריה -
‫- הספרייה הלאומית של אוסטריה -
‫- אני ממש לא מרגישה בנוח להשאיר אותו. ‫- הוא בסדר גמור. הוא בחברת מיליארדר.
‫מה זה אמור להביע?
‫אולי הוא ילמד ממנו משהו.
‫טוב, מרף, תישאר כאן.
‫אם ככה, הנה, קח את אלה. ‫תכניס אותם לאוזניים.
‫- נישאר בקשר. ‫- מעולה.
‫ספרנית מגיעה.
‫- אני מניחה שאתה מר פרדו. ‫- כן.
‫אני ראשת מחלקת הספרים הנדירים.
‫תענוג גדול לקבל את פניך ‫ואת פני הצוות שלך.
‫מר קרבר היה נדיב מאוד.
‫גברת פרדו, הרשי לי לומר
‫שהמאמר שלך על יצירות פיקאסו ‫מהתקופה שקדמה קוביזם היה יוצא מן הכלל.
‫תודה.
‫נפלא.
‫כן, תרצו לבוא איתי?
‫תשגיח עלינו מפני שוטרים ‫או מתנקשים, מאפיונרים.
‫- אבעבועות הקוף. ‫- ארבעת פרשי יום הדין.
‫תעוקת לב.
‫- אבולה. ‫- כלבת.
‫- שלהבת? ‫- אמרתי כלבת.
‫זו המסעדה הטובה ביותר בווינה.
‫אני בטוחה שישרתו אתכם היטב.
‫כעת אניח לכם, אך לפני שאלך,
‫הרשו לי לומר שההנהלה הייתה נרגשת מאוד
‫לקבל תרומה כה נדיבה לספרייה.
‫בשמחה.
‫אנא הודי לחברי ההנהלה ‫על כך שאירחו את צוות המחקר שלי.
‫כמובן, אדאג להעביר את המסר.
‫- להתראות. ‫- ביי.
‫אתה רוצה לשתות?
‫או שאתה רוצה משקה?
‫לא, אני בסדר כרגע. תודה.
‫שמעתי שאתה סוג של עילוי מוזיקלי.
‫זה מה שאומרים לי.
‫יש לי תחושה שאתה לא אוהב שיחות חולין.
‫יש לי תחושה דומה.
‫אימא שלי אמרה שאתה עשיר. ‫אני יכול לשאול אותך שאלות אישיות?
‫הבמה שלך.
‫כמה אתה עשיר?
‫עשיר ברמה מביכה.
‫זה מתחיל במ׳?
‫- אכן, כן. ‫- יש לך ספינה?
‫כן, יש לי.
‫- כמה גדולה? ‫- באורך 120 מטר.
‫- יש לך מטוס? ‫- טסת במטוס שלי ויש לי...
‫- מרשים. ‫- לא בהכרח.
‫יש מטוסים ויש מטוסים.
‫אתה היית על המטוס הקטנצ׳יק.
‫עכשיו תורי.
‫רק רגע.
‫אמרת שהבמה שלי.
‫א-הא.
‫אתה מרוצה?
‫בוודאי שלא.
‫טמנת לי מלכודת? זה היה טוב.
‫גברתי, שתי כוסות שמפניה.
‫האוסף הפרטי שלנו נמצא כאן מאחור.
‫לא הרבה אנשים זוכים לראות אותו.
‫התנ״ך המרושע הוא גולת הכותרת שלנו.
‫אתם מתעניינים במשהו ספציפי?
‫אני אתן לך לנחש.
‫אני מניחה שכמו כולם
‫אתם רוצים לראות את הטעות הידועה לשמצה
‫בעשרת הדיברות, נכון?
‫״תנאף.״
‫זה מה שהופך אותו למרושע.
‫למעשה זה לא הדבר היחיד.
‫יש טעות דפוס נוספת בספר דברים פרק ה׳.
‫״ראו, ה׳ אלוהינו חשף בפנינו ‫את תפארתו ואת עכוזו המרשים.״
‫טוב, אני חושב שכולנו ‫מחכים בכיליון עיניים לראות את זה.
‫בבקשה.
‫- תנאף -
‫תזכרו שאתם תיירים, לא בריונים.
‫טוב, יש שינוי במצב.
‫לוק, חברה שלך כאן עם צבא שלם.
‫- טוב, זה מסובך. ‫- מה אתה רוצה לעשות?
‫- סליחה, מה מסובך? ‫- אני אטפל בזה.
‫תטפל במה?
‫את יכולה לכוון אותי לשירותי הגברים?
‫מצאת משהו?
‫עדיין לא. את בטוחה שהוא כאן?
‫הוא יהיה כאן. הוא פשוט יודע להיטמע.
‫כל היציאות חסומות.
‫איפה הכלבה המרושעת?
‫טוב, זה היה קל.
‫יופי. הצלחת להגיע.
‫אתה מחפש ספר?
‫את יודעת שהכול בגרמנית?
‫יש לך המלצות?
‫ניטשה.
‫אוי. לא בדיוק ספרים עם סוף שמח.
‫מוזר, בדיוק כמו להינטש בספינה טובעת.
‫התכוונתי להתנצל.
‫אבל ניטשה אמר שמה שלא הורג אותך...
‫רק מכעיס אותך יותר.
‫ובאותה נימה...
‫בסדר.
‫אקדחים או סכינים, בוץ׳?
‫יש לי צעיף.
‫טוב יותר בשבילי. אבל אתן לך סיכוי הוגן.
‫מן הסתם צחקתי.
‫היי.
‫סליחה.
‫אחותי חושבת ש...
‫סליחה.
‫התחלתי לומר...
‫שאחותי חושבת שזה קשר בעייתי.
‫אני חושבת שאחותך צודקת.
‫תפסיק להפוך את זה למסובך כל כך
‫אחרת אני איאלץ להרוג אותך.
‫״אחרת״? כרגע ניסית ‫לדקור אותי בעין עם סכין.
‫רק כדי להאט אותך.
‫כן?
‫טוב, אני מתנצל כי כנראה לא הבנתי נכון.
‫חברים?
‫- אתה לא רוצה מה שאתה מחפש. ‫- בסדר.
‫טוב. השגתי לנו עוד דקה.
‫מישהו יכול לשחרר אותי?
‫טוב, הם חסמו את כל היציאות.
‫נצטרך לעבור לתוכנית ב׳.
‫הצלחתם?
‫לא.
‫טוב, זה מאכזב. דב, תוכנית ב׳.
‫תוכנית ב׳.
‫אתן מריחות את זה?
‫לא.
‫אני מריחה.
‫אלוהים. זה ריח של עשן.
‫- אני מריחה עשן. ‫- מה?
‫עשן? אני לא מריחה עשן.
‫תעצמי עיניים. תנשמי עמוק.
‫מה אתם עושים?
‫אנחנו לא יכולים לעשות את זה כאן. ‫זה ייקח יותר מדי זמן.
‫לא. לא, לא. אני לא הסכמתי לזה.
‫היינו אמורים למצוא ‫את מה שאנחנו צריכים ואז להסתלק.
‫ועכשיו הספרנית החביבה הזו
‫שוכבת חסרת הכרה על הרצפה... היא מתה?
‫היא לא מתה.
‫מה? ועכשיו תגנבו ‫עוד פריט תרבותי יקר ערך?
‫שרלוט. אנחנו לא בגן החיות. אנחנו בג׳ונגל.
‫אנחנו לא בג׳ונגל. אנחנו בספרייה ציבורית.
‫הנקודה היא ‫שמה שאנחנו עושים הוא בלתי צפוי,
‫וכשהמצב משתנה, אתה חייב להשתנות יחד איתו.
‫לכן תמיד יש לי תוכנית ב׳ טובה.
‫לא, אתה לא מקשיב לי.
‫זה בדיוק מה שקרה בלוסיטניה.
‫לא הסכמתי להיות מותקפת על ידי אישה בעייתית
‫- שמנסה להרוג אותנו... ‫- צדקת בקשר אליה.
‫ואני לא מסכימה עכשיו להיות שותפה ‫להרדמת אישה בגז
‫ולגניבת ספרות דתית.
‫זה היה תרסיס.
‫תראי, זו סיטואציה ייחודית, ‫והיא לא נוחה. אני מבין.
‫אבל זה גם חלק מההרפתקה, ואין מסע טוב
‫בלי מכשולים ואתגרים שצריך להתגבר עליהם.
‫כן, אבל לא כשהמסע מסתיים בכלא.
‫אנחנו לא נגיע לכלא.
‫- איך אתה יודע? ‫- כי עשיתי את זה הרבה פעמים...
‫וזה מעולם לא הסתיים בכלא.
‫לפעמים זה מסתיים בכלא.
‫- דב, בבקשה תתרכזי בפצצה. ‫- פצצה?
‫זו לא פצצה.
‫פצצות זה לילדים. ‫זה מטען חבלה מבוקר ומכוון.
‫שלוש, שתיים...
‫אחת.
‫אוי, לא.
‫אבא ציפור עוזב את הקן.
‫טוב. אני אחכה לך ביציאה שליד המזרקה.
‫טוב. קח את הדברים שלך. אנחנו הולכים.
‫איפה התנ״ך?
‫אני אקח אותך לסיבוב במטוס הגדול
‫אם לא תספר לאימא שלך על השמפניה.
‫כל עוד תישאר קרוב אליי, ‫אין לך שום סיבה לפחד.
‫לפחד ממה?
‫תיכנס.
‫עדיף שלא תספר לה גם על התגרה.
‫- סוף טוב. ‫- הללויה.
‫מה הריח הזה?
‫דוד לוק חשב שיהיה מהנה לזחול בביוב.
‫אל תיתן לה לשכנע אותך ‫שזו הפעם הראשונה שלה.
‫מה איתכם, חבר׳ה?
‫אכלנו שניצל וינאי נפלא, נכון?
‫ושתינו בקבוק שמפניה.
‫שמפניה?
‫בשמפניה יש רק 12 אחוז אלכוהול.
‫ואז אוון הרביץ לשני חבר׳ה.
‫זה היה די מפתיע ומרשים.
‫מה אוון עשה?
‫השומרים חיפשו רק אותי. הוא לא היה בסכנה.
‫הם תקפו אותך?
‫זה לא דרמטי כמו שזה נשמע.
‫לא לגמרי נכון. זה היה די דרמטי.
‫לוק.
‫- הוא נראה בסדר. ‫- כן, אימא, אני בסדר.
‫שום דבר לא בסדר בזה.
‫רחצת ידיים?
‫בוא איתי.
‫- אתה שיכור? ‫- על מה את מדברת? אני בן 11.
‫משקה?
‫אנחנו צריכים למצוא את אוון קרבר.
‫אנחנו צריכים מעקב ‫על כל מטוס, רכב וסירה שבבעלותו.
‫אז מה מצבנו?
‫טוב. סרקנו את התנ״ך פעמיים, ‫ואין שום דבר בטקסט עצמו.
‫אבל בציפוי המוזהב של דפי הספר,
‫זיהינו תבנית חוזרת של 1,029 ספרות
‫שמורכבת רק מהספרות אחת עד שבע.
‫צופן?
‫מי שיצר אותו היה חייב להשתמש במערכת ‫שכל אחד יכול להבין,
‫ללא קשר לשפה או לתרבות.
‫מספרים.
‫הבעיה היא שניסינו צופני סיבוב, החלפות,
‫אפילו צופנים עם מפתחות א־סימטריים.
‫שום דבר לא עובד.
‫- אתם לא יכולים לפענח אותו? ‫- אנחנו נפענח אותו.
‫אנחנו נפענח אותו.
‫אתם בטוחים שהצופן מספרי?
‫לאן את הולכת?
‫זו הייתה טעות.
‫בסדר. זה בגלל הביוב? אני מצטער.
‫תומאס לא צריך להיות כאן.
‫אני מבין. באמת.
‫ובהתחשב במה שקרה, ברור שאת מפוחדת מאוד.
‫אבל האמת היא שזה... טוב בשבילו.
‫אלה החיים האמיתיים.
‫עם כישלונות וקשיים. כמו שאבא אמר,
‫הגמול הוא המסע, לא הפרס שבסופו.
‫זה המוטו שעל פיו אני חי.
‫לא, זה לא.
‫לקחת את המורשת של אבא,
‫והפכת אותה לעבריינות בוטה.
‫כל מה שאכפת לך זה הפרס בסוף ‫והתהילה שמגיעה איתו.
‫אתה אובססיבי, לוק. ‫זה לא מה שאבא דיבר עליו.
‫נשמע שאת מתבשלת עם המחשבות האלה.
‫אני לא משתפת איתך פעולה.
‫לא, כי את חיה לפי האתוס שלו בכל יום, נכון?
‫אני מצטערת שהחיים שלי לא מרגשים וזוהרים.
‫אבל אתה יודע מה? ‫הם היו בטוחים עד שאתה הופעת.
‫- בטוחים? ‫- כן.
‫איפה השמחה? את בכלל לא עוברת מסע.
‫תהיי כנה. היית מאושרת ‫בחמשת הימים האחרונים יותר
‫מאשר בחמש השנים האחרונות. נכון? כן.
‫ואבא?
‫הוא היה מתבייש לראות אותך במוזיאון.
‫את לא אוצרת. את מוצג.
‫בחייך.
‫אבא הוא הדבר היחיד שהיה לנו במשותף.
‫עכשיו הוא איננו, ‫ונראה שאין לנו שום דבר במשותף.
‫זה קצת... שרלוט.
‫- בוא נלך, תומאס. ‫- שרלוט.
‫אימא. אימא, חכי.
‫כמה זה חמור?
‫בכלל לא.
‫אפשר להמשיך בבקשה?
‫- אימא. אימא! ‫- תודה.
‫- אני מצטערת. אני יודעת שהיה לך יום קשה. ‫- אבל אימא...
‫אני אמצא לנו מלון. ‫אני אביא לך ארוחת ערב ואז...
‫- אימא! ‫- מה?
‫זה לא מתמטיקה.
‫הדפוס שהם מצאו. זה לא מתמטיקה.
‫זה לא הולך, לוק. ‫הקוד הוא חומה בצורה.
‫אז טעינו איפשהו. משהו חסר לנו.
‫היי.
‫- שלום. ‫- לא. אני לא רוצה לשמוע.
‫מצטער.
‫תומאס.
‫שבע הספרות האלה אינן מספרים.
‫אלה תווים מוזיקליים.
‫מה?
‫השפה הכי אוניברסלית שיש.
‫ולמען הפרוטוקול,
‫ילד בן 11 פתר את הבעיה ‫בזמן שהמומחים נתקעו.
‫אתה יכול לכתוב את התווים?
‫אני יכול לעשות משהו טוב יותר.
‫מרף.
‫תנגן שוב, תומאס
‫טוב, מצאתי.
‫השיר נקרא ״מים במדבר״.
‫הוא ישן. אף אחד לא יודע מי הלחין אותו.
‫אבל הוא נכתב על שבעת פלאי תבל.
‫אתה יכול להראות לי מפה?
‫עכשיו תדגיש את שבעת פלאי תבל.
‫תמקם את הדרך מהציורים מעליהם.
‫כל שש הנקודות מתיישרות... חוץ מאחת.
‫שש ואחת. המיקום השביעי.
‫ונותר רק פלא תבל אחד.
‫הפירמידות של גיזה.
‫תומאס.
‫תארזו מזוודות.
‫מה זאת אומרת תארזו מזוודות?
‫אנחנו נוסעים למצרים.
‫אי אפשר פשוט לעזוב הכול ולנסוע למצרים.
‫- אפשר. ‫- לא.
‫אמרת שזה המסע שחשוב, לא הפרס.
‫אף אחד לא הולך לשום מקום ‫אלא אם כן יש איזושהי אבטחה.
‫אני מסכים לחלוטין.
‫אז רק כדי להרגיע אותך, זה כבר טופל.
‫יש לי צוות שלם בכוננות. ‫הם יכולים להצטרף אלינו לנסיעה.
‫אני מבטיח לך שאשמור עליו.
‫מה אני אומרת? לא. ‫גם עם אבטחה, בשום אופן לא.
‫לוק.
‫אם תהיה לך הזדמנות לשתות מהמעיין, תשתה?
‫אני חושב שאת מבלבלת ביני
‫לבין החולה הסופני שמחפש אחר מרפא.
‫מה בדיוק אתה יודע על אוון קרבר?
‫אני יודע ששום דבר מזה לא היה אפשרי בלעדיו.
‫הוא אמר שהוא ישתמש בעורכי הדין שלו ‫כדי להחזיר לי את הבן שלי,
‫ובמקום הוא העביר את הגרוש שלי ‫לחצי השני של העולם.
‫ואנחנו לא מודים לו על כך?
‫הוא היה צריך להתייעץ איתי. ‫תומאס לא יכול לראות את אבא שלו בכלל עכשיו.
‫אתה יודע איך הוא התעשר, נכון?
‫הוא משתלט על חברות כאילו שהוא ‫מכריז מלחמה על אירופה בשנות ה־30.
‫בסדר, מה שהיה אז לא רלוונטי לעכשיו.
‫אנשים משתנים כשהם גוססים.
‫אני חושב שהוא רוצה לכפר ‫על החמדנות והתאוותנות שלו.
‫אני חושב שהוא רוצה ‫להשאיר מאחור מורשת חיובית.
‫אני חושב שהוא רק רוצה לשתות ולהחלים.
‫אני פשוט מקווה שהוא לא מתכוון ‫למלא בקבוקים ולמכור אותם.
‫לכי לישון.
‫- קריית הוותיקן -
‫נכשלתי, אדוני.
‫לא. לא נכשלת כל עוד הם לא הצליחו.
‫התנ״ך בידם.
‫זה מצער.
‫הם יודעים מה להוציא ממנו?
‫הוא ימצא את הפתרון.
‫ב־400 השנים שעברו מאז כתיבתו, ‫אף אחד לא הצליח.
‫הוא שונה.
‫הוא יצליח.
‫הרשי לי להזכיר לך שאסור שהוא יצליח.
‫והרשי לי להזכיר לך את המורשת שלך, ‫להגן על האנושות מפני עצמה.
‫יש סיבה לכך שהמעיין הוחבא.
‫ויש סיבה לכך שבמשך אלפי שנים
‫דאגנו שהוא יישאר חבוי.
‫הוא פשוט עוצמתי מדי, מסוכן ומפתה
‫מכדי שהאנושות תחליט בעצמה.
‫הם בכלל יודעים מה הם מחפשים?
‫כמה לפרט?
‫חיי נצח. נעורים. יופי. עושר. בריאות. כוח.
‫להמשיך?
‫במילים אחרות, מה שנחשב בעיניהם לגאולה.
‫אבל זה לא כל הסיפור.
‫עד כה בחרת להפגין איפוק רב.
‫ובעיניי זה ראוי לשבח,
‫אבל למרבה הצער לא יעיל.
‫ניסית את היד הרחמנית.
‫כעת הגיע הזמן להיות היד המענישה.
‫את יודעת למה זה נועד?
‫- קהיר ‫מצרים -
‫הפירמידות של גיזה ‫נבנו בערך בשנת 2,600 לפני הספירה,
‫ולפרעונים הייתה אובססיה לחדרים סודיים.
‫הם בנו אותם בתוך הפירמידות
‫כדי להחביא את המגילות ואת הידע של תקופתם.
‫אם הם סודיים, איך אתה יודע שהם שם?
‫תראה אותך, חכמולוג.
‫לפני כמה שנים, כמה מדענים ‫השתמשו בטכנולוגיה שנקראת מואוגרפיה
‫כדי לבצע סריקה תלת־ממדית של הפירמידות.
‫תראה.
‫איך השגת אותם?
‫אנחנו צריכים להודות לעשיר שלנו.
‫ותראה מה נמצא בסריקות.
‫חדרים סודיים.
‫המון חדרים. ‫אלה חדרים שמעולם לא הגיעו אליהם, עד היום.
‫את בסדר?
‫כשנגיע לשם, אם נמצא משהו, תיזהר.
‫שרלוט, את דואגת לי?
‫זוכר את מסכת הזהב של אל השמש אינטי?
‫מעולם לא שאלת למה אבא לא לקח אותה,
‫לאור העובדה ‫שהוא הקדיש את כל החיים שלו בחיפוש אחריה.
‫ואני מניח שאת יכולה לחבר את הקצוות.
‫- שאלתי אותו. ‫- והוא אמר,
‫״המסע והפרס.״
‫הוא אמר, ‫״יש דברים שאי אפשר להסביר, אפשר רק לחוות.״
‫אז בבקשה, תיזהר.
‫פרופסור בישארה?
‫מר קרבר.
‫- אני שמח מאוד לארח אותך. ‫- כן, כן.
‫אף אחד לא מכיר את ההיסטוריה של הפירמידות ‫כמו פרופסור בישארה.
‫דב, מרף. תישארו כאן. ‫תפקחו עין על החבר׳ה האלה.
‫מובן.
‫ווסטרגארד, תקים מעגל אבטחה. קדימה.
‫אני לא מבינה ‫למה הם צריכים כל כך הרבה תיקים.
‫או את מה שנמצא בתוכם.
‫הפירמידות היו אטומות 3,000 שנים, ‫עד שנת 820 לספירה...
‫תיזהרו על הראש...
‫כאשר עבדאללה אל־מאמון ‫שכר אנשים שיפתחו אותן ויחפשו אוצרות.
‫ואז הכניסה המקורית הזו התגלתה.
‫- מאז... ‫- וואו.
‫איתרנו את הגלריה ומעבר לה, את חדר המלך.
‫מכאן.
‫אם נרצה להגיע מתחת לחדר, לרדת למטה...
‫ידידי, אין כלום למטה.
‫לפי הסריקות שלנו, יש.
‫פרגר.
‫- בואו. ‫- אדוני.
‫טוב, חבר׳ה. לעבודה.
‫מה אתם עושים?
‫לא, לא, לא, לא. אסור לכם לעשות את זה.
‫סליחה, פרופסור.
‫הזמן דוחק בנו.
‫לו הייתה לי שנה וחצי ‫לטפל בכל הבירוקרטיה ובאישורים הדרושים,
‫תאמין לי, הייתי עושה את זה, אבל אני גוסס.
‫אין לי את הפריבילגיה הזאת.
‫- אני בטוח שאתה מבין. ‫- לא.
‫מר קרבר, זה לא מתקבל על הדעת.
‫אז אני מקווה שתקבל את התנצלותי.
‫אפשר להיפטר מהפרופסור, בבקשה?
‫- מילר. ‫- מכאן, פרופסור.
‫- לא. אתה לא יכול לעשות את זה. ‫- תוציא אותו מכאן.
‫- לא! מר קרבר, זה מקום קדוש. ‫- לך, עכשיו!
‫- אוון, הוא צודק. ‫- מר קרבר!
‫אנחנו יכולים למצוא את הדרך פנימה. ‫חייב להיות מנגנון או רצף כלשהו.
‫תן לי שעה, אני אצליח להיכנס.
‫- אני לא יכול. ‫- חכה.
‫לפני רגע אמרת שנה וחצי, ‫ועכשיו אתה לא נותן לי אפילו שעה?
‫אם אתן לך שעה, זה יהפוך לשלוש שעות,
‫ואז זה יהפוך ל...
‫אנחנו עלולים להישאר פה שלושה שבועות.
‫אני חושב שכולם צריכים לקחת צעד אחורה. ‫אני לא רוצה שאף אחד ייפגע.
‫זה טוב. זה טוב.
‫תומאס. בוא איתי.
‫מה דעתך?
‫תקשיבי, בישארה כמובן צודק.
‫אבל יש משהו במה שאוון אומר.
‫שרלוט, זה כאן.
‫אני מרגיש את זה.
‫זה באמת משנה איך נגיע למטה?
‫כן. כן, זה משנה.
‫אני אומרת לך שמשנה איך נגיע לשם.
‫חבר׳ה, עברנו דרך ארוכה. כולנו.
‫ברגע שתראו את הפרס שמחכה מעבר לקיר,
‫השיחה הזאת תהיה חסרת משמעות.
‫- בואו. ‫- אימא, בואי.
‫אני לא בטוח שאני אוהב את מה שאני רואה.
‫אני לא אוהב את מה שאני רואה.
‫תשאיר את כולם מאחור.
‫תישארו כאן.
‫יש מעבר.
‫תראי מי בדיוק הגיע.
‫אחר צהריים טובים, רבותיי.
‫אחר צהריים טובים, אדוני. ‫לצערי הפירמידה סגורה.
‫מאכזב מאוד. קיוויתי מאוד להיכנס.
‫לא היום, לצערי. אירוע פרטי.
‫פניי לשלום.
‫אבל אני ממש צריך להיכנס.
‫אבל אם זו בעיה, ‫יש לי מקל גדול שיכול לפנות את הדרך.
‫אבל גם לי יש מקל גדול...
‫שחוסם את הדרך.
‫הבנתי.
‫זה אירוע פרטי.
‫תיהנה מהתה שלך.
‫באיזה צד אנחנו?
‫נחכה ונראה מי מנצח.
‫אני מרגיש סערה מתקרבת.
‫לפי הסריקה, יורדים ישר למטה,
‫דרך מרכז החדר.
‫הוא צריך להיות מתחת לזה.
‫אז זה צריך לזוז.
‫- נאיר את המקום. ‫- כן, אדוני.
‫מה זה?
‫זו אבן ראשה,
‫והיא זזה לאדן הזה.
‫אנחנו רק צריכים להבין איך להביא אותה לשם.
‫בואו פשוט נזיז אותה.
‫רבותיי, הוציאו את הנשקים הכי גדולים שלכם. ‫אנחנו נזדקק להם.
‫כאן האינטרפול.
‫זהירות! זהירות!
‫זוזו! זוזו!
‫היא לא תזוז.
‫היא מקובעת.
‫המצרים היו מהנדסים מבריקים.
‫חייבת להיות דרך להזיז אותה.
‫אנחנו צריכים רק רגע כדי לפענח את זה.
‫בזמן שאתם חושבים, אנחנו נמשיך בעבודה.
‫- פרגר, כלים. ‫- כן, אדוני.
‫מילר, תחזיר לו את אלה. ‫תביא את הכלים הידניים.
‫תביא את הפטיש הכבד.
‫לוק.
‫האווירה השתנתה.
‫למה יש רובים בתיקים שלהם?
‫הם מאבטחים, שרלוט.
‫יש לי תחושה רעה. הוא לא מקשיב.
‫תראי, האיש בזבז ‫ערימות של כסף כדי להגיע לכאן.
‫- טוב? ‫- פרגר.
‫אנחנו לא יכולים להיות מופתעים שהוא נרגש.
‫הוא חושב שהגאולה שלו נמצאת שם למטה.
‫היי, אתה לא יכול לפלס את הדרך בכוח.
‫זה לא יעבוד, אדוני.
‫זו בזלת מאובנת. נהיה כאן שבוע שלם.
‫נביא את חומרי הנפץ?
‫מה? אוון, לא נפעיל חומרי נפץ כאן למטה.
‫הם מקצוענים. הם יודעים מה הם עושים. ‫זה בטוח לחלוטין.
‫החדר הזה בן 5,000 שנה.
‫אין סיכוי שהוא בטוח לחלוטין.
‫אתה עלול למוטט עלינו את כל המבנה.
‫אני מסכים עם אחותי.
‫- אז אני מציע שתתרחקו. ‫- תתרחק אתה.
‫- תן לנו כמה רגעים. ‫- אתה לא חושב בהיגיון.
‫סליחה, את חושבת שאת אחראית על המבצע...
‫אתה חושב שהעובדה שיש לך כסף
‫מצדיקה את החרבת המקום?
‫את באה?
‫אם אתה הולך, אני באה.
‫תוודאו שלא עוקבים אחרינו.
‫תישארו פה. שאף אחד לא יעקוב אחרינו.
‫כן, אדוני.
‫טוב, חבר׳ה. שמעתם אותו. ‫בואו נחפה על הפתחים.
‫זה התדרדר במהירות.
‫הגיע הזמן להצטרף לצד המפסיד.
‫את באה איתי?
‫תחפו עליי!
‫לך לעמדת הצלף.
‫בחרת בצד הלא נכון...
‫עכשיו אני אלמד אותך לקח.
‫השטח פנוי.
‫תקראו לחובש!
‫ראיתי מה עשית שם.
‫אנחנו באותו צד?
‫בוא נקווה שכן.
‫פרגר, אני... חושב שאולי כדאי שתיכנס ראשון.
‫הכתובות האלה... כולן פרדוקסליות.
‫מה הכוונה?
‫״הברכות שהן קללה.״
‫״מלאכים שהם שדים.״
‫״גאולה משולבת עם קללה.״
‫״ברוך הוא השותה ללא צמא.
‫האיש הצמא בוגד בעצמו.״
‫זה מבוי סתום.
‫זה נראה כמו עץ החיים.
‫התיעודים המוקדמים ביותר ‫הם מתקופת בבל.
‫הלוח מייצג מפות קדומות.
‫ארבע קצוות העולם מוקפים בעץ החיים.
‫זו האלה נאונט.
‫וזה ענבר. הוא נוצר משרף קליפת עץ.
‫הוא מגן על עץ החיים.
‫תרבויות עתיקות מתייחסות אליו כאבן הבוערת.
‫עץ החיים לא יכול לצמוח בלי השמש.
‫זו הדרך?
‫אני חושב שזו הדרך.
‫זו דרך ארוכה למטה. יש לך רעיונות?
‫- מצנח? ‫- תודה, לוק.
‫תומאס, תישאר קרוב אליי.
‫הכול בסדר, ג׳יי־פי?
‫לא. לא ממש, מילר.
‫תודה.
‫תראה מה מצאתי.
‫לא נראה מרשים במיוחד.
‫טוב, אולי זה לא נראה מרשים במיוחד.
‫אבל אם...
‫נאמין, יש שם כוח שנשגב מבינתנו.
‫הברכה שווה לקללה במידתה.
‫אם אינך מוכן לקבל את הברכה, תקבל את הקללה.
‫כדאי להיזהר.
‫אולי תמשיך מכאן, לוק?
‫כולנו כאן בשבילך, נכון?
‫כדי לרפא אותך.
‫בוא לא נדאג לזה עכשיו. קדימה.
‫סליחה, אתה שואל אותי או אומר לי?
‫אני מזמין אותך.
‫זה מה שאתה רוצה, לא?
‫מה קורה כאן, אוון?
‫את מוכנה לשם שינוי לא להתערב?
‫אין לך באמת בעיה בריאותית, נכון?
‫יש לי בעיה איתך.
‫אבל אתה לא גוסס?
‫כולנו גוססים. השאלה היא מתי.
‫מה שיש שם נועד רק לך, נכון?
‫אתה רק צריך עכברוש כדי לבדוק את המלכודת.
‫בואו לא נהיה נאיביים ‫לגבי הסיבה שאנחנו כאן.
‫זה המשאב הכי יקר ערך בעולם, שרלוט.
‫אתה הולך או לא?
‫אוף, בסדר.
‫תן לי לעזור לך.
‫לוק! לא!
‫תבין, אני אנצח במשחק הזה.
‫לך.
‫לך!
‫הזרוע שלו מחלימה.
‫נראה אם הוא יחלים מזה.
‫לא!
‫למה לא שתית?
‫כולו שלך.
‫אני חייבת לעצור אותו.
‫חכה כאן.
‫ניסית את היד הרחמנית.
‫כעת הגיע הזמן להיות היד המענישה.
‫אז יודעת למה זה נועד?
‫אם האדם הלא נכון ישתה, ‫תזדקקי למפתח כדי לעצור אותו.
‫המעיין יפתה אפילו את הנשמות החזקות ביותר,
‫אך עם הקסם מגיעה הונאה אכזרית.
‫אם תשתה את האנרגייה הטהורה הזו,
‫המעיין ייאלץ לקחת חיים מיקיריך.
‫אך אם אתה מעריך את עצמך יותר מכול,
‫לא יהיה תיווך, לא תהיה החלפה,
‫רק חיבור ישיר לעוצמה אינסופית.
‫חיבור חסר רחמים.
‫יום אחד האנושות תהיה מוכנה ‫לקבל את מה שהמעיין מציע.
‫עד אותו יום, יש להגן עליו.
‫תומאס, תחזיק את היד שלי.
‫תומאס, מהר.
‫רוצו, רוצו, רוצו, רוצו.
‫קדימה. מהר, מהר, מהר.
‫תומאס, מהר.
‫קדימה, קדימה, קדימה, קדימה.
‫- תומאס! ‫- קדימה!
‫קדימה, קדימה, קדימה, קדימה.
‫קדימה, קדימה, קדימה.
‫אל תתרחק, תומאס.
‫לוק!
‫בוא אחריי מכאן!
‫יצאת ללא פגע?
‫מעולם לא הרגשתי טוב יותר.
‫ואת?
‫כן.
‫זה היה כל מה שרצית?
‫לא.
‫זה היה פשוט...
‫הכול.
‫ואם אתה לא מוכן לכול, אל תשתה.
‫נתקדם?
‫היי.
‫אין רבים שיכולים לגעת ולא לקחת.
‫אז זה אומר...
‫שאני מרשים?
‫הכול בסדר, עבאס?
‫הכול כשורה?
‫עוד יום עבודה שגרתי.
‫מצאת את הציורים.
‫ועכשיו מצאת את אוון קרבר, ‫הפושע שעומד מאחורי הפשע.
‫מצב נוח לחלקנו.
‫פחות עבודה מבחינתך, אה?
‫המרדף נמשך?
‫אני עדיין רודפת אחריך?
‫אני חושב שזה תלוי בך.
‫טוב, יש דברים שאסור למצוא.
‫- יש לך רשימה? ‫- ולך?
‫יש לי כמה רעיונות.
‫העיקר שלא יוסיפו לי משימות.
‫להתראות, לוק.
‫היי, תודה שלא הרגת אותי.
‫עדיין לא.
‫אבל אם תיתן לי סיבה לרדוף אחריך, ‫אני אעשה את זה.
‫דבס, תשרדי?
‫בפעם הבאה אני נכנסת איתך.
‫בקשה הוגנת. אתה לא, מרף.
‫כמובן. מצאת את מה שחיפשת?
‫לא. זה לא היה מה שחיפשתי.
‫מצטער שפיטרו אותך.
‫מצטערת שלא קיבלת את הפרס שלך.
‫טוב... אולי אבא צדק.
‫דברים מסוימים נועדו להישאר אבודים.
‫תמיד יש משהו לחפש.
‫תקשיבי, אני מכיר כמה אנשים בעיר, אספנים.
‫זה כסף טוב. ‫אולי אוכל לעזור לך למצוא עבודה.
‫או אולי אנחנו יכולים למצוא משהו אבוד.
‫משהו ספציפי?
‫יש לי רעיון.
‫תרגום: גלעד וייס