KASEMS (SLEPKAVA)
Atbildi uz zvanu!
Sveiks, Kasem!
Kāda sagadīšanās. Ko tad tu te?
Pie tevis ir sveša manta.
Pie manis?
Ļoti dārgā glezna futrālī uz muguras.
Tā pieder manam bosam.
Diez vai tā pieder viņam.
Tās piederība ir drusku ambivalenta.
Ambivalents.
Daudznozīmīgs vārds. Nozīmē - mulsinošs, nenoteikts vai neskaidrs.
Tad es izteikšos neambivalenti.
Lai viss būtu skaidrs.
Labi.
To gan nevajag.
Labi. Pameklēšu, kur piestāt malā.
Esat mani iespieduši.
Sargās!
Ceļu! Atvainojiet.
Uzmanieties! Piedodiet.
Atvainojiet.
Sargās!
Uzmanieties!
MĒRFS
Kur esi? Lidmašīna tūliņ pacelsies.
Mērf, es nepaspēšu uz lidostu.
Vajag citu ceļu.
Lūk! Hallo!
Brauc ar vilcienu no Bangkokas uz Čhīanmai.
Tiksimies lidlaukā.
BANGKOKAS DZELZCEĻA STACIJA
Piedodiet. Jā. Piedodiet.
Pī-pī! Dodiet ceļu! Pī-pī! Nu taču.
Piedodiet! Palaidiet!
Piedodiet.
Malā!
Uzmanieties!
Tu miegā runā.
Man to ir teikuši.
Vai bija kas...
apkaunojošs?
Tas atkarīgs no izpratnes par robežām.
Nekā apsūdzoša.
Varētu atkārtot.
Nedomāju, ka mums tam ir laiks.
Vai mēs steidzamies?
Varbūt iepazīsimies?
Jo mazāk zināsi, jo labāk, Pērdjū kungs.
Tu neesi atpūtniece.
Nē.
Darba darīšanas.
Ar ko tu nodarbojies?
Atgūstu retas, unikālas gleznas.
Reizēm ādas futrāļos.
Tā gan ir sagadīšanās.
Nu, un kas būs tālāk?
Man šķiet - tu zini, kas būs tālāk.
Es esmu Dieva žēlastība.
Mani sabiedrotie ir Dieva sods.
Izvēlies!
Ir arī trešais variants.
- Ak tā? - Jā.
Tu neapdomīgi nepievērsi uzmanību manai nāvīgo miesassargu komandai.
Viņu šķietami nekaitīgā āriene ir maldinoša.
Viņi visi ir vilki jēra ādā.
Vai nu padodies tagad,
vai būšu spiests laist vaļā savus kara suņus.
Domāju, man ir labas izredzes.
Nu ko...
tad izvēlos žēlastību.
Man patīk laimīgas beigas.
Tevi nesūta Kasems?
Kas ir Kasems?
- Lūk! - Mērf, ar vilcienu arī nesanāca.
Pag! Ko?
Ak nē.
Kādi vēl ir varianti?
Acumirkli.
Stundas gājiena attālumā ir autobusa pietura.
Atbrauc man pakaļ!
Pietiek motociklu un vilcienu.
Piekāšu iešanu kājām.
Piekāšu autobusus.
Mērf, tev jāatbrauc man pakaļ.
No Stretmorgārdensas mājas
Krosa kungs vēlētos ieejas halles paklājus,
portretu, stāvpulksteni, viesistabas dīvānu...
Zaļo dīvānu?
Tev zaļais dīvāns riebjas.
Atļaujiet turpināt.
Herold, mēs tā nevienojāmies.
Mēs vienojāmies to nokārtot draudzīgi caur neitrālu starpnieku.
Neesi naiva, Šarlote!
Kur, tavuprāt, mēs tā tiktu?
Nu, noteikti ne 17. stāvā, kur man uzklūp tava advokāte.
Kā ir, tā ir. Mēs esam, kur esam.
Mēbeles man nerūp,
bet par dēla aizbildniecību gan nestīvēsimies.
Tev vajadzētu advokātu.
TRAFALGARAS LAUKUMS LONDONA
Emilij, aizslēgsi, lūdzu, rietumu spārnu?
Es apraudzīšu, kā sokas Holbeina restaurācija.
- Labi. Tiksimies! - Tiksimies!
Apbrīnojama glezna.
Brīnišķīgas zīda kurpes.
Lūk, kāpēc tu esi Anglijā?
Šarlote, pagājis gandrīz gads.
Vai brālis nedrīkst apraudzīt savu sīko māsu?
Kā iet ģimenei?
- Kā mazajam Tomasam? - Brīnišķīgi.
Un viņš ir arī spožs.
- Kā vīram? Henrijs? - Herolds.
Ne tik spoži.
Izrādījās, ka nav uzticīgāks par sētas runci.
Man žēl to dzirdēt.
Taču tu esi šedevrs, bet viņš ir mērkaķis.
Es zināju, ka tukšs numurs.
Šodien par to ne. Brūce ir pārāk svaiga.
Vai tev atkal ir nepatikšanas?
Vai tev tiešām būtu jānodarbojas ar šo?
Laime! Esmu glābta. Tu tagad esi izaugsmes skolotājs.
Vienmēr laipni. Brāļa pienākums.
Man patīk mans darbs, un es to daru labi.
Nē, es zinu, ka tu sev to iestāsti,
bet mums trijatā bija tik lieliski piedzīvojumi.
Vai tev tā netrūkst?
Trūkst, bet tas bija pirms desmit gadiem.
Tētis nomira, es audzināju bērnu,
rāvos darbā un biju spiesta pieaugt.
Īsti nezinu, kas notika ar tevi.
Tu sauc sevi par pārzini,
bet, manuprāt, Svētajā ģimenē ir bezdievīga plaisa.
Starp Jaunavu Mariju un mazo Jēzu.
- Nē, nav vis. - Jā, ir gan.
Levensteda jaunākā darbā.
- Es neko neredzu. - Tiešām?
Pievērs uzmanību vietai starp abiem eņģeļiem un to nimbiem.
Seko tai līnijai tieši pāri mūsu jaundzimušajam Pestītājam uz viņa
desmit mazajiem, bet resnajiem rozā kāju pirkstiņiem.
Un tur, zilajā samtā...
tu to ieraudzīsi.
Lūk!
Ko tu dari?
Lūk!
Lūk! Nenodari man to!
Lūk! Ko tas nozīmē?
Tu tikko esi ieradies valstī. Ko? Nozagi arī šo?
Atdod gleznu!
Labi, bet vispirms iekāp mašīnā. Tad atdošu.
Nē.
- Tagad vai nekad. - Nē.
Tu neaizbēgsi.
Tu par zemu novērtē manu auto izvēli.
Atdod gleznu!
Liecies mierā, Šarlote.
- Ne tāpēc tu esi šeit. - Lūk, klausies! Atdod to!
Tu negribi atgūt gleznu.
Tu gribi atgūt veco dzīvi.
Piedodiet!
Svētais Jēzuliņ!
Un viņa resnie kāju pirksteļi.
Tas ir jāpārtrauc.
Mērf, ķer!
Deba, viss kārtībā?
Visiem viss kārtībā.
Deba!
Tu joprojām strādā ar tēta veco komandu?
Deba! Mērfij!
Šarlote!
Ko tu dari ar manu gleznu?
Viņš ir cimdos.
Nekas nav mainījies.
Tu esi ieguvis balvu, bet rīt joprojām būs par maz.
Tas ir maldīgs gandarījums.
Tu sevi māni, ka gūsi gandarījumu,
kad turēsi rokās balvu, bet tu to negūsi nekad.
Tu dzenies pēc zelta poda varavīksnes galā.
Es vismaz kaut kam ticu.
Tu savā pārgudrībā pat netici, ka tāds pods varētu būt.
Esi izvēlējusies ērtu un paredzamu dzīvi un atlikusi dzīvošanu.
Bet, Šarlote, dzīve ir piedzīvojumi.
Cilvēki nekāpj kalnos, lai tiktu pie dārgumiem virsotnē.
Un, nē, man nav atbildes uz tēta lielo noslēpumu,
kāpēc ceļojums ir svarīgāks par balvu, bet zinu, ka ir jādodas ceļā.
Mērf!
- Te nekā nav. - Tas nav labi.
Kas nav labi?
Nekas.
Atvainojos.
Jums abiem. Bija gara diena.
- Izbeidz! - Šarlote, tev taisnība, bet man ne.
Tu esi mana māsa, un es tevi mīlu.
Es visu izlabošu.
Vari ņemt savu gleznu. Aizvedīšu tevi atpakaļ.
Bet es redzu, ka tev atkal ir tas pats.
Tev vienkārši jāelpo.
Kad viņa dusmojas... Tu pārstāj elpot.
Nāc! Darīsim to kopā, labi?
Es tevi mīlu. Vai tu man piedod?
- Nē. - Labi.
Nu tad vienkārši elposim.
Aizvērsim visi acis.
Un uz "trīs". Viens, divi, trīs.
- Lūk! - Varēs ticami visu noliegt.
Vai palīdzēsi viņu piecelt?
Sveiki!
Vai viss kārtībā?
Jā?
Tiešām?
Labi.
Atvainojos par šo šķietamo inkvizīciju, bet jūs esat muzeja pārzine
un dažas stundas bijāt pazudusi.
Saku pēdējoreiz: ja es šajā noziegumā piedalītos,
vai tiešām domājat, ka atgrieztos nozieguma vietā?
Jūs nebūtu pirmā noziedzniece, kas tā dara.
Šo fenomenu veicina labi zināmā klišeja.
Kas jūs esat?
Īpašais izmeklētājs Džamāls Abbāss, Interpols.
Šarlote Pērdjū, nepatiesi apsūdzētā.
Vai zinājāt, ka jūsu brālis ir saistīts ar skaļām mākslas darbu zādzībām?
To viņš neminēja.
- Ko viņš minēja? - Es, protams, mēģināju viņu aizkavēt.
Es redzēju novērošanas kameru ierakstos.
Vai varat vismaz pateikt, kur viņš ir?
Ja es to zinātu, ticiet man, jūs to uzzinātu pirmais,
jo viņš mani ir nostādījis mazliet neveiklā situācijā.
Es nealkstu ne tikt ieslodzīta, ne palikt bez darba.
Tad ļaujiet man palīdzēt.
Bet, ja vēlāk izrādīsies, ka esat bijusi negodīga...
Es neuzdrošinātos melot varas pārstāvim, kurš izvēlas zoskājiņu rakstu.
Paldies, ka pamanījāt.
Aizdomās turētie parasti to neievēro.
Ko vēl viņš nozadzis?
- Ir sistēma? - Kā, lūdzu?
Esat ne tikai pārzine, bet arī detektīve?
Šķiet, ka tas nav nepieciešams.
Izskatās, ka jūsu darbs šeit ir galā.
Dzirdēju, kas notika.
Tomass paliks pie manis.
- Herold! - Tu esi gleznas zādzības līdzdalībniece.
Jēziņ!
Advokāte sazināsies par aizbildniecību.
Lūdzu, tā nedari.
- Jau ir izdarīts. - Mammu!
Sveiks, mīlulīt!
Tu vēl dažas naksniņas paliksi pie tēta, labi?
Vai viss kārtībā?
Būs.
Jā, viss kārtībā. Ej nu! Pamuzicē. Ej nu!
Paldies.
- Šarlote! - Mērf!
Kā iet?
Īpaši laimīga neesmu.
Kur viņš ir?
Lūk!
Lūkij!
Lūk!
Labi.
- Viņa šķiet aizsvilusies... - Lūk!
...tāpēc paturēsim velnu maisā, līdz došu zīmi.
Labi.
Šarlote! Izskaties fantastiski.
Nav tavs nopelns.
- Mans? Ko es izdarīju? - Vispār diezgan daudz ko.
- Deba! - Šarlote!
Un kas esi tu?
Ouens Kārvers.
- Ar ko nodarbojies? - Ar naudu.
Kurš ģēnijs man paskaidros, kāpēc esmu palikusi bez darba?
- Izstāsti viņai. - Vēl ne.
Mēs meklējam Jaunības avotu.
Lūdzu, nē!
Nesāksim atkal.
Ko es teicu par velnu maisā?
Velns maisā nebija laimīgs.
Un tu par to maksā?
Vainīgs, atzīstos.
Gribi iegūt vēl vairāk naudas?
Varu?
Pasakainu sejas krēmu?
Es mirstu. Aknu vēzis.
Neveikli.
Ja avots atjauno jaunību un veselību, varbūt mani izglābs.
Lūk, vai mēs šo delikāto jautājumu apspriedīsim
privāti vai publiski?
Publiski, lūdzu.
Tātad mans brālis tevi pārliecinājis,
ka ceļa galā gaida kaut kādas brīnumainas čūsku zāles?
Nē. Es pārliecināju viņu.
Skaidrs.
Tad atļauj man ietērpt vārdos ziloni, kas maldās šajā istabā.
Tu apgalvo, ka pastāv reāls šķidrums,
kas šļācas no burvju avota un kuru norijot
iespējams iegūt mūžīgu svētlaimīgu dzīvi.
Šarlote, mēs abi zinām,
ka patiesības grauds ir katrā mītā, metaforā un pasakā.
Par to rakstīja Hērodots.
Tas pieminēts Mahābhāratā.
Aleksandrs Lielais to meklēja visā pasaulē.
Es zinu stāstus.
Nē. Viens stāsts. Pieci kontinenti.
Dučiem tautu vairākos gadu tūkstošos.
Es joprojām prātoju, kāpēc nozagi manu Rembrantu.
- Es to atdevu. - Mani atlaida.
Nu tu esi brīva un vari palīdzēt mums.
Neuzdrošinies.
Nestāsti, ka tavu pirmatnējo ziņkāri
lielie noslēpumi neintriģē.
Devītā gadsimta tibetiešu rakstos minēta avota atrašanās vieta,
bet turpat arī teikts, ka Dievs šo vietu no cilvēka noslēpis.
Mēs uzskatām, ka nākamajām paaudzēm norādes par vietu
pa daļām nodeva sava laika izglītotākās dzimtas.
Viņus sauca par ceļa sargātājiem.
Viņu uzdevums ir par katru cenu glabāt šo ceļu apslēptu.
Vai kāds šos sargātājus jebkad ir saticis?
Iespējams, es ar vienu drusku saķēros Taizemē.
Ja sargātāji un Dievs uzskatīja, ka tas jāpatur noslēpumā,
varbūt tam ir iemesls.
Šarlote, visu vērtīgo kāds sargā.
Dievs?
Jo lielāka balva, jo vairāk to sargā.
Mītā par avotu teikts, ka tas kārdinās
ar visu, ko jebkad esi vēlējies iegūt.
Atliek vienīgi iedzert.
Bezgalīga veselība, bagātība un skaistums.
Bet, kur ir dzīvība, turpat ir arī nāve.
Šarlote, šis varētu būt svarīgākais arheoloģiskais atklājums vēsturē,
un mūsu uzvārds būs šī atklājuma sinonīms.
Septiņpadsmitajā gadsimtā seši mākslinieki vienojās vietu atklāt.
Katrs paslēpa savā gleznā kādu norādi.
Raugi! Karavadžo Kristus sagūstīšana.
Rubensa Noņemšana no krusta.
Vildensa Kristus ar mācekļiem ceļā uz Emmausu.
Velaskesa Kristus pie krusta.
El Greko Kristus nes krustu.
Un, skat, kas te!
Tavs Rembrants - Kristus galva.
To El Greko nozaga no Gārdneres muzeja Bostonā 1990. gadā.
Kopš tā laika tas ir pazudis. Vēlu veiksmi!
Vairs nav pazudis.
Atradu to Taizemē.
Jēzus!
Jā, nes krustu.
Tev ir apmātība.
Dažiem tā šķiet prasme.
Slimība.
- Talants. - Patoloģija.
Labi, spējas.
Katra audekla aizmugurē ir zīme ar neredzamu krāsu
un slepens paraksts: "Sex et unum".
Seši un viens.
Seši audekli, viens ceļš.
Uz katra ir arī cits burts.
D, K, C, I, E.
Mēs tikai vēl neesam sapratuši, ko tie nozīmē.
Nu es saprotu, kāpēc esmu šeit.
Ak tā?
Kāpēc tu esi šeit?
Lai palīdzētu atrisināt tavu rēbusiņu.
Kam man tevi vajag?
Tev nepatīk mans Rembrants.
Kāpēc man tas nepatīk?
Aizmugurē nav zīmju.
Kāpēc aizmugurē nav zīmju?
Tas ir viltojums.
Nav viltojums.
Es veicu triepienu datoranalīzi.
Tas noteikti ir Rembrants.
Rembrants, tikai ne tas Rembrants.
Viņš bieži izgatavoja savu darbu kopijas.
Tu nozagi nepareizo Rembrantu.
Jā, un tu zini, kur ir īstais.
Nav mana darīšana.
Mana darīšana ir dēls, bet tevis dēļ varu zaudēt aizbildniecību.
Tad ļauj tev palīdzēt.
Man ir vesela uzpūtīgu advokātu armija.
Palīdzi man dzīvot, es palīdzēšu tev paturēt dēlu.
Un ja nu šī tava mazā dēka ir kļūda?
Tad man vismaz būs bijusi maza dēka.
Domāju, ka tas nostrādās.
Varbūt papēti Alfredu Gvinu Vanderbiltu.
Viņš bija kaislīgs Rembranta cienītājs.
Es dodos uz bibliotēku.
VANDERBILTS VANDERBILTU DZIMTAS VĒSTURE
KARALISKĀ PASTA KUĢIS LUSITANIA
Kaut kas jauki smaržo.
Eksotiskais briesmu aromāts.
Ja tu esi šeit un es neesmu miris, vai šis ir randiņš?
Nē.
Esmu šeit, lai tev un citiem palīdzētu nesavainoties.
Vai tiešām esi šeit tāpēc?
Vilcienā.
- Es sajutu. - Ak tā?
Priecājos, ka vismaz kāds kaut ko sajuta.
- Iedzersim? - Nē.
Es ilgi nepalikšu.
Žēl gan.
Tu esi kā bērns, kas negaisā laiž pūķi.
- Dīvaini dramatiska metafora. - Pašā laikā.
Un negaiss ir bargāks, nekā tu domā.
Tu vispār zini, kāpēc tas ir apslēpts?
Vai tu vispār zini, kas tas ir?
Nē, bet mani ļoti ziņkāro noskaidrot.
Visiem zināms, kas ziņkārības dēļ notika ar daudzu dzīvību īpašnieku kaķi.
Vai, tavuprāt, avots ir burtisks?
Metaforisks, alegorisks, metafizisks vai mistisks?
Vai, tavuprāt, nebūtu īstais brīdis tikt galā ar skūpstu?
Nē. Labi. Pie tā vēl atgriezīsimies.
Domāju, ka avots ir vērtīgs. Un novērtēju tavas rūpes par manu labklājību.
Ne jau tava labklājība mums rūp.
- Ak tad ir vēl citi? - Apstājies tūliņ, vai mēs jūs apturēsim.
Visus kā vienu.
Tātad es tevi vēl satikšu.
Cik viņa labi smaržo.
KARALISKĀ MŪZIKAS KOLEDŽA
Viņš diezgan labi spēlē, ne?
Paldies par Vanderbiltu.
Ko tu šeit gribi nozagt? Bērna trompeti?
Mēs parakņājāmies arhīvos un tagad zinām, kur ir īstais Rembrants.
Tu to nabaga Ouenu krāp.
Nē. Krāpšanas nav.
Ideja pieder viņam. Meklēja tēti, bet atrada mani.
Tu dod viltus solījumus, un viņš tiem tic.
To sauc par cerību. Kas tur slikts?
Ja neņem vērā apšaubāmo ētiku?
Tas ir noziegums, muļķi.
Tev astē ir Interpols.
Par ko? Par gleznu zagšanu?
Nevajag.
Klausies, Ouens mums piedāvāja godīgas dārgumu medības.
Tas dod viņam jaunu sparu. Vai tas ir slikti?
Viņš ir laimīgs.
Herolds saka - es nekad neesot bijusi laimīga.
Vai viņam taisnība?
Tev vajadzētu braukt mums līdzi.
- Tas nav tik vienkārši. - Vai tad?
Jā!
- Tēvoci Lūk! - Tas bija neticami.
Paskat! Pag! Kaut kā trūkst.
Kur palikusi tava bārda?
Pagājušajā reizē tu atstāji uz viņu lielu iespaidu.
- Viņš bieži par tevi jautā. - Tā ir?
Vai tu joprojām dodies dēkās?
Jā, dodos.
Vispār es tikko aicināju tavu mammu līdzi.
Kā tev šķiet?
Mamma dēkās nepiedalās.
Tomas!
- Es nu iešu. - Jā. Ej.
Labs puika.
Tātad tu tiešām domā, ka beigās atradīsi burvju ūdenstilpi?
Nezinu, bet domāju, ka tu gribi to noskaidrot.
Cepure.
Mums visiem zināms,
ka Lusitania bija pasaulē lielākais kruīzu kuģis.
Pirmajā pasaules karā vācu zemūdene to nogremdēja,
nonāvējot vairāk nekā 1000 dvēseļu.
ĪRIJA
Viena no šīm dvēselēm bija pats dižais Vanderbilts.
Kad teici, ka esi atradis Rembrantu,
nedomāju, ka tas guļ Ziemeļatlantijas dibenā.
Mēs arī nedomājām.
Bet par nelaimi mums un viņam,
kad Alfreds Vanderbilts 1915. gadā gleznu nopirka,
viņš to paņēma līdzi uz Lusitania.
Un tā joprojām guļ lejā ūdensdrošā seifā.
Pirmās klases pasažieru seifi glabājās vecākā stjuarta mantnīcā,
kas atrodas vraka priekšgalā.
Ar pontoniem izcelsim šo daļu no implozijas dziļuma
un tālāk virs ūdens.
Spiediens?
Spiediens jūras dibenā ir 3,14.
Transports ir 1-12. Pontoni nostiprināti.
Tā. Pontoni ir vietā.
Kapteinis saka - tuvojas vētra.
Mūsu rīcībā ir aptuveni divas stundas.
Vētrā nevarēsim noturēt vraku uz ūdens.
Varam nogaidīt.
- Cik ilgi? - Varbūt 20 stundu.
- Ko tu iesaki? - Darīsim to tagad.
Sapratu.
- Celiet augšā! - Sapratu.
Trīsdesmit metru dziļumā viņi to stabilizēs
un tad pacels līdz ūdens virsmai.
Pēc tam vraks būs tavā rīcībā.
Labi. Ejam!
Sveika! Kur pēkšņi tāds entuziasms?
Tavs darbs nav nenozīmīgs.
Es gribētu šajā nozīmīgumā piedalīties.
Turklāt es gandrīz visu nakti pētīju, kur varētu būt vecākā stjuarta mantnīca.
Vai tiešām?
Skat, Lotija-Lū ir atgriezusies!
Lusitania ir 30 metru dziļumā.
Pretsvari pielikti.
Pēc divām minūtēm būs uz ūdens.
Labi. Jūs dzirdējāt, ko viņa teica. Ģērbjamies!
- Vai dzirdēji? - Ko?
Pirmos soļus vairāk nekā 100 gadu laikā.
Lūk, mēs esam gatavībā. Uzmanieties, sīkie!
Labi. Es zinu, kur jāiet.
Seko man!
Durvis, lūdzu!
Atgādina mūsu studiju laika dzīvokli Parīzē.
Līdzīgs, bet te nav tik mitrs.
Uzmanies! Tas skanēja gandrīz aušīgi.
Nedod dievs, ka tev būs jautri.
- Atceries, kad iepriekš kopā bijām kuģī? - Ekvadorā?
Putumajo upē.
Tētis meklēja saules dieva Inti zelta masku.
Nabadziņš tā arī neatrada.
Atrada gan. Aizvien redzu viņu ar to uz sejas.
Ko tu runā? Tu nevari neko atcerēties.
Tev pēc krupja muguras laizīšanas bija halucinācijas.
Varbūt tētim bija iemesls atklāt man to, ko nestāstīja tev.
- Tiešām? - Jā.
- Kāpēc neesam bagāti, ja viņš to atrada? - Atrada, bet nepaņēma.
Nauda ne vienmēr ir galvenais.
Ja vien nešķiras.
- Herolds ir krāns. - Viņš ir krāns.
Kontakts radarā.
- Kaut kas tuvojas. - Kas?
Spriežot pēc ātruma, tas ir helikopters.
Krasta apsardze?
Viņi mūs jau būtu izsaukuši.
Jābrīdina Lūks un Šarlote.
Lūk! Atsaucies, Lūk!
- Esi droša, ka virziens ir pareizs? - Jā, esmu.
Jā.
- Ja gribi, es varu paskatīties. - Mācīsi man lasīt karti?
Nē. Tikai gribēju teikt, ka ir pareizs ceļš un nepareizs.
Lūk, atsaucies! Te ir...
Mūsu signāls tiek traucēts.
Jāredz, kas tas ir. Kāpjam augšā.
Labi. Aiz šīm durvīm ir vecākā stjuarta mantnīca.
VECĀKĀ STJUARTA MANTNĪCA
Vai tu runā par šo vecākā stjuarta mantnīcu?
Bez tevis nebūtu atradis.
Neņem neko, kas tev nepieder.
Mēs neesam zagļi.
Nu, ar ko sāksim?
Varbūt ar to, kur rakstīts "Vanderbilts"?
Norāde ir vārdā.
Tā nav Krasta apsardze.
Kas tad tie ir?
Nezinu, bet saderam, ka viņi grib to pašu, ko mēs.
Nu tad beidzot.
Šo māsu es pazīstu.
Labi.
Uguns bumba.
Lūk, atsaucies!
Trāpīts!
Nāc ar šmigu.
Nē! Mēs neesam kapu izlaupītāji.
Skat! Gaisa spilveni saplok. Viņiem ir maz laika.
Vai tas ir helikopters?
Es neatceros, ka mums būtu bijis helikopters.
Ak nē.
Sveiki!
Atkal.
- Atkal sveika! - "Atkal sveika"?
Kas šeit notiek?
Es apvainošos. Tu neesi mani pieminējis?
Bijām diezgan aizņemti.
Mēs abi zinām, kāpēc es esmu šeit.
Es nezinu, kāpēc tu esi šeit. Kāpēc?
Piedod. Esmu ieradusies pēc vēl vienas gleznas.
Nu...
abi saprotam, kad pretī ir pārspēks.
Mums trāpīja!
Nekusties!
Lūk!
Atdod gleznu!
Piesprādzējieties! Atgriežamies bāzē.
Atdod gleznu!
Nevaru.
Man tiešām jāpieliek tavai māsai pie galvas stobrs?
Atdod viņai gleznu, Lūk!
- Viņa tev pāri nedarīs. - Nē, darīšu gan pāri.
Ļauj man padomāt.
Par ko tu domā?
Es domāju, ka...
Lūk!
Es domāju, ka varam rast risinājumu.
Atdod gleznu!
Nē!
Lūk!
Es apsolīju piedzīvojumu.
Viss labi?
Esmu dzīva, ja to tu jautā.
Izdevās?
Dabūjāt?
Jā, dabūjām.
Viss labi?
Skaidrs, ka nav labi.
Viņa tevi nenogalinātu.
- Kā tu zini? - Jo tad glezna tik un tā būtu pie manis.
Tu baigi riskēji ar manu dzīvību.
Tas nebija risks.
Tas bija aprēķins.
Viņa izskatījās nikna.
Kas?
Tu esi gudrs zēns.
Nu, kā iet dēkā?
Šķiet, man tā ir pārāk dēkaina.
Tu esi diezgan garlaicīga.
Pievaldi mēli, kundziņ!
Ko? Garlaicīgs var būt arī foršs.
Tomas!
Tētis grib ar tevi runāt.
Labi.
Pasveicini no manis tēvoci Lūku.
Tev uz kādu laiciņu jāpaņem Tomass.
Kad? Cik ilgi?
Diezgan ilgi, sākot no rītdienas.
Esmu parakstījis jaunu līgumu, braucu uz Japānu.
Tas šķiet nopietni. Bet atkārtoju: cik ilgi?
Aptuveni gadu.
Gadu?
Konsultēšu Kārvera uzņēmumu Tokijā.
Ouena Kārvera?
Kā tu zini?
Nav svarīgi. Protams, es viņu paņemšu. Rīt būšu pakaļ.
Šķiet, labas ziņas.
Ko tu gribi? Joprojām ar tevi nerunāju.
Joprojām dusmojies par Lusitania?
Šarlote, jebkurš vērtīgs ceļojums...
Oi, nevajag!
Ko nevajag?
Nesprediķo par ceļojuma vērtību!
Tā sieviete turēja man pie galvas ieroci.
Ugunīga, vai ne?
Viena no sargātājiem. Tā, ar kuru saskrējos Taizemē.
Vai, sakot "saskrējies",
tu domā to jūsu dīvaino, disfunkcionālo ķīmiju?
Vai, sakot "ķīmija", tu domā savstarpējas simpātijas?
Nu, ka es viņai patīku?
Beidz! Ne velti tu joprojām esi viens.
Tiešām? Pods katlam smejas - abi melni.
Zini ko? Domāsim par pozitīvo!
Izskatās, ka esi atguvusi dēlu. Apsveicu! Nāc! Vajag tavu palīdzību.
Cik tālu esam?
Mums ir visi ceļa fragmenti, bet nav sākuma punkta.
Bez konteksta šim nav jēgas.
Tas var būt jebkurā zemes vietā.
Uz Vanderbilta Rembranta ir burts V.
Nu mums ir visi burti.
Diezgan droši, ka tā ir anagramma. Tā norādīs uz sākumu.
Mērfs jau salīdzināja ar pilsētu nosaukumiem pirms 500 gadiem.
Nekā.
Varbūt burti neapzīmē vietu. Varbūt tas ir skaitlis.
Aizstāšanas šifrs.
Pamēģināsim navigāciju pēc zvaigznēm.
Varbūt ceļš atbilst zvaigznājiem.
Labi.
Nekā pat attāli līdzīga.
Pagaidiet! Sex et unum ir latīniski. Tas rakstīts uz visām gleznām.
Latīņu valodā V ir W.
Skaisti. Labi.
Mērf, samaini V pret W un pārbaudi vēlreiz.
Vai jūties slikti?
Ir labākas un sliktākas dienas. Paldies.
Labi, tātad der tikai viens vārds.
"Nešķīsts".
Gleznas tika pabeigtas 17. gadsimta sākumā.
Kas 17. gadsimta sākumā valdīja Anglijā?
Karalis Džeimss.
Seši un viens.
Un "nešķīsts"?
Nešķīstā Bībele.
Gudriniece!
Es nesaprotu.
Seši un viens ir atsauce uz karali Džeimsu.
Sestais Džeimss - Skotijas karalis un pirmais Džeimss - Anglijas karalis.
Abu zemju karalis reizē, tātad seši un viens.
Karaļa Džeimsa Bībeli sauc viņa vārdā,
jo tieši viņš to pasūtīja.
Un tās mazāk zināmā ļaunā dvīne ir Nešķīstā Bībele.
Labi. Turpiniet!
1631. gadā tika nodrukātas Bībeles ar kļūdu.
Baušļos bija ieviesusies neparasta anomālija.
"Tev nebūs laulību pārkāpt" ar izlaistu "ne".
Tāpēc bauslis skanēja...
"Tev būs laulību pārkāpt."
Tāpēc to pazīst kā Nešķīsto Bībeli.
Bet ja nu tā nebija kļūda?
Ja nu tā apzināti tika iezīmēti Bībeles eksemplāri,
kuros ir norāde, kā izprast šo ceļu?
Reizēm nevar neredzēt, ka mēs esam radi.
Mums vajag vienu no šīm Bībelēm.
Lielāko daļu iznīcināja. Tās ir ķecerīgas.
Visas neiznīcināja.
Man šķiet, es zinu, kur viena varētu būt.
Rokas tā, lai redz!
Jūs abi nostājieties galda otrā pusē. Ejiet!
Šarlote Pērdjū. "Nepatiesi apsūdzētā".
Izmeklētāj Abbās!
"Ja es zinātu, kur viņš ir, jūs to uzzinātu pirmais."
Nē, nevajag stādīties priekšā.
Es jums visiem sekoju jau pusotru gadu.
Es par jums zinu vairāk, nekā jūs cits par citu.
Lūks un Šarlote Pērdjū,
godājamā arheologa Herisona Pērdjū bērni.
Tepat ir arī viņa vecā komanda ar vienu ievērojamu papildinājumu.
Ouens Kārvers.
Jums abiem izdevies pārvērst tēva autoritatīvo un likumīgo interesi
starptautiskā noziedzīgā organizācijā.
Jūs esat nozaguši sešus ļoti vērtīgus šedevrus
četros kontinentos, un, jums par nelaimi,
tagad mēs esam zem viena jumta gan ar zagļiem, gan gleznām.
El Greko, Velaskess,
Vildenss, Rubenss.
Skatieties, Šarlote! Vēl viens Rembrants.
Un kaut kur te ir arī Karavadžo.
Uz ceļiem! Visi tūliņ pat! Tūliņ!
Tūliņ!
Jūs arī, policista kungs.
Esmu neapmierināts, Lūk. Man bija jābrauc tāls ceļš tevi meklēt.
Meklēt mani? Es meklēju tevi. Kasem, tev jāatbild uz zvaniem.
Tu nozagi mana bosa gleznu. Tu cēli man neslavu.
Nu tevi gaida šņik-šņak.
Tu domā, ka es muļķis, tāpēc pats esi muļķis.
Es nav muļķis. Es ir gudrs.
Es sekoju viņam. Misteram Interpolam, misteram Bosam.
Viņš ļoti gudrs - atrada tevi. Bet ne tik gudrs, lai saprastu, ka sekoju.
- Nu es atradis tevi. - Un tava glezna ir tur.
Atlaid četrus pārējos un ņem to!
Tev palikšu es, un es varu sagādāt tev lielu bagātību.
Kā, ja būsi beigts?
Piedod, ka tev tā bija jāpūlas,
bet tavas prasmes un neatlaidība ir atmaksājušās.
Paskaties apkārt.
Šeit ir piecas gleznas. Vari ņemt visas.
Tagad tās tāpat ir manas.
Viena ne.
Karavadžo.
Un tas ir lielais s... mirdzošais ķirsis uz visiem pieciem pārējiem ķiršiem.
Ja šos četrus atlaidīsi, pateikšu, kur tas ir.
Labi.
Jūs četri, ejiet!
- Lūk! - Nestrīdies.
- Vai tā ir laba doma? - Dari, ko liek.
Kur tā ir?
Tā ir tieši...
šeit.
Lūks bēg!
Droši?
TEV BŪS LAULĪBU PĀRKĀPT
Lūk!
Nedzer!
Lūk!
Lūk, dzer!
Ak dievs.
Tu zini, ka joprojām miegā runā, vai ne?
Man to joprojām saka.
Es tagad bēgu no likuma.
Par laimi, dēls tagad bēguļo kopā ar mani.
Otrā?
Trešā. Nupat sāku.
Beidzot esam atraduši to piedzīvojumu kāri, kuras tev trūka.
Atradi vai uzspiedi man piedzīvojumu kāri?
Domāju, ka mana nākamā dēka būs ģimenes veidošana,
bet tas izrādījās sarežģītāk, nekā gaidīju.
Tev arī derētu pamēģināt.
Es tevi neapskaužu. Bet man žēl par laulību.
Es domāju, ka viņš mainīsies.
Bet, lai kā es censtos, viņam piemīt visas suņa īpašības.
Vai tas nozīmē, ka viņš spēj nolaizīt savas...
Tikai ne uzticība.
Uzticība.
Vīrs krāpnieks. Bū!
Bezmaksas šampanietis. Jā!
Paskat tik! Viņa ir atpakaļ seglos.
Esmu atpakaļ uz takas.
Tu zināji, ka iesēdīšos mašīnā.
Šarlote, es tevi pazīstu labāk nekā tu pati.
Jau bērnībā, pat ja teici piedzīvojumam nē,
patiesībā tu domāji jā.
Ja tu vienmēr ļautu man palīdzēt tev.
Nē. Ļauj man palīdzēt tev palīdzēt man.
Trīs glāzes vai trīs pudeles?
Ko?
Labi.
Kā tu domā, ko tu iegūsi no šī avota?
Neko.
Tētis. Atzinība. Viņš to ir pelnījis.
Ko? Viņš to nepieprasīja, bet es pieprasīšu.
Viņš ir tik daudz sasniedzis, ka pasaule viņam ir parādā,
un mūsu uzvārds ir pelnījis godu.
Man godbijību nevajag.
Tētim godbijību noteikti nevajag, jo viņš ir miris.
Tas ir ļauni.
Tā ka būtībā tu saki, ka godbijību vajag tev.
Nē. Tā es nedomāju.
Es tevi pazīstu labāk nekā tu pats.
Diez vai, jo es nedzeru šampanieti.
Atvainojiet, atstāsiet pudeli šeit? Paldies.
Paldies.
Skaidrs. Tikai iesildīšanās.
Ja esi iegrūdis mani piedzīvojumā, tad ļauj to izbaudīt.
VĪNE AUSTRIJA
AUSTRIJAS NACIONĀLĀ BIBLIOTĒKA
- Man ļoti nepatīk viņu pamest. - Būs labi. Viņš paliek pie miljardiera.
Kā tas jāsaprot?
Varbūt kaut kas pieķersies.
Mērf, tu paliec laukā.
Tādā gadījumā ņemiet šīs. Ielieciet ausīs.
- Sazināsimies. - Lieliski.
Tuvojas bibliotekāre.
- Pērdjū kungs, vai ne? - Jā.
Esmu reto grāmatu nodaļas vadītāja.
Ļoti priecājos satikt jūs un jūsu komandu.
Kārvera kungs bijis ļoti dāsns.
Pērdjū kundze,
jūsu publikācija par Pikaso pirmskubisma darbiem bija fenomenāla.
Pateicos.
Wunderbar.
Jā, nāciet, lūdzu, līdzi.
Vienkārši vērojiet, vai netuvojas policija, slepkavas, mafija.
- Pērtiķu bakas. - Apokalipses jātnieki.
Angīna.
- Ebola. - Masalas.
- Mazuļi? - Teicu "masalas".
Šis ir Vīnes labākais restorāns.
Par jums noteikti parūpēsies.
Vairs jūs netraucēšu, tikai pateikšu, ka valde bija sajūsmā
par tik dāsnu ziedojumu bibliotēkai.
Nav par ko.
Pateicieties viņiem par palīdzību maniem pētniekiem.
Noteikti darīšu to zināmu.
Atā!
Vai tu gribi dzert?
Varbūt gribi iedzert?
Nē, pagaidām ne. Pateicos.
Tu esot muzikāls brīnumbērns.
Tā man saka.
Jūtu, ka tev netīk tukši tērzēt.
Es jūtu to pašu.
Māte teica, ka jūs esot bagāts. Drīkstu jūs patincināt?
Vārds tev.
Cik bagāts jūs esat?
Nepiedienīgi bagāts.
Vai tas sākas ar M?
- Jā. - Vai jums ir jahta?
Jā, ir.
- Cik liela? - 120 metru.
- Vai jums ir lidmašīna? - Tu tikko tajā lidoji, un man ir...
- Iespaidīgi. - Nav teikts.
Lidmašīnas ir visādas.
Tu biji mazulītē.
Tagad mana kārta.
Acumirkli.
Jūs teicāt - vārds man.
Vai jūs esat gandarīts?
Protams, ne.
Vai tu izliki man slazdu? Ļoti labi.
Fräulein, divas glāzes šampanieša.
Mūsu privātkolekcija glabājas šeit.
To redz vien retais.
Nešķīstā Bībele ir mūsu lielākais dārgums.
Vai jūs interesē kaut kas konkrēts?
Ļaušu jums minēt.
Pieņemu, ka, tāpat kā visi pārējie,
gribēsiet redzēt slaveno drukas kļūdu desmit baušļos, jā?
"Tev būs laulību pārkāpt."
Tāpēc tā ir nešķīsta.
Taču tā nav vienīgā kļūda.
Piektajā Mozus grāmatā arī ir drukas kļūda.
"Kungs, mūsu Dievs, mums ir parādījis savu godību un kaunumu."
Domāju, mēs visi to ļoti gribam redzēt.
Lūdzu.
TEV BŪS LAULĪBU PĀRKĀPT
Atcerieties, ka esat tūristi, nevis bandīti.
Kaut kas notiek.
Lūk, šeit ir tava brūte ar savu čomu armiju.
- Tas ir sarežģīti. - Ko tu piedāvā?
- Kas ir sarežģīti? - Es nokārtošu.
Ko jūs nokārtosiet?
Parādīsiet, kur te ir mazmājiņa?
Vai kaut ko redzi?
Pagaidām neko. Viņš tiešām ir šeit?
Viņš šeit būs. Tikai viņš ļoti labi prot iejukt pūlī.
Visas izejas ir noslēgtas.
Kur ir tā ļaunā maita?
Tas bija viegli.
Labi. Tu izdzīvoji.
Meklē grāmatu?
Vai zini, ka visas ir vāciski?
Vai vari kādu ieteikt?
Nīče.
Maz laimīgu beigu.
Dīvaini atgādina pamešanu uz grimstoša kuģa.
Es tiešām gribēju par to atvainoties.
Bet Nīče ir teicis, ka tas, kas nenogalina...
padara vēl niknāku.
Tādā gadījumā...
Labi.
Šaujamie vai dunči, ērzeli?
Man ir šalle.
Priekšrocības man, bet došu tev iespēju pacīnīties.
Es, protams, jokoju.
Atvainojiet.
Mana māsa domā...
Piedodiet.
Kā jau teicu,
mana māsa domā, ka mums ir disfunkcionālas attiecības.
Domāju, tavai māsai taisnība.
Beidz visu sarežģīt,
citādi būšu spiesta tevi nogalināt.
"Citādi"? Tu tikko mēģināji iedurt man acī dunci.
Tikai, lai tevi piebremzētu.
Tāpēc?
Nu ko, atvainojos, jo es acīmredzami pārpratu.
Būsim draugi?
- Tu negribi to, ko meklē. - Labi.
Labi. Domāju - kādu brītiņu esmu mums ieguvis.
Vai kāds varētu mani atbrīvot?
Viņi apsargā visas izejas.
Būs jāķeras pie plāna B.
Kaut ko atradāt?
Neko.
Kāda vilšanās. Deba, plāns B.
Plāns B.
Vai saožat?
Nē.
Es saožu.
Ak dievs! Ož pēc dūmiem.
- Es saožu dūmus. - Ko?
Dūmi? Es dūmus nesaožu.
Aizveriet acis! Ieelpojiet dziļi!
Ko tu dari?
Šeit nesanāks. Pārāk ilgi.
Nē. Es uz to neparakstījos.
Mums bija jāatrod vajadzīgais un jāiet prom.
Nu šī jaukā bibliotekāre
guļ bezsamaņā uz s... Vai viņa ir mirusi?
Viņa nav mirusi.
Ko? Un nu tu nozagsi vēl vienu ļoti vērtīgu artefaktu?
Mēs neesam zoodārzā. Mēs esam džungļos.
Mēs neesam džungļos. Mēs esam bibliotēkā.
Es gribu teikt, ka mūsu darbs ir neparedzams.
Kad situācija mainās, jāmainās tai līdzi.
Tāpēc man vienmēr ir labs plāns B.
Nē, tu manī neklausies.
Šis ir tieši tāpat kā uz Lusitania.
Tad nepiekritu, ka man uzbrūk disfunkcionāla sieviete,
- kas grib mūs novākt... - Tev bija taisnība.
...un nu nepiekrītu sievietes apdullināšanai ar gāzi
un reliģiskās literatūras zādzībai.
Tas bija sprejs.
Klau, situācija ir unikāla un nepatīkama. Es saprotu.
Bet tā pieder pie dēkas. Katrā labā ceļojumā
ir šķēršļi un traucēkļi, kas jāpārvar.
Ne jau tad, ja ceļojums beidzas cietumā.
Mēs nenokļūsim cietumā.
- Kā tu zini? - Esmu to darījis bieži,
tas nekad nebeidzas cietumā.
Reizēm beidzas gan.
- Lūdzu, nodarbojies ar savu bumbu. - Bumba?
Tā nav bumba.
Bumbas ir bērniem. Šis ir kontrolēts virzīts spridzeklis.
Trīs, divi...
viens.
Oi, velns!
Un putnu papus pamet ligzdu.
Gaidīšu jūs pie izejas uz strūklaku.
Labi. Ņem mantas! Jāiet.
Kur ir mana Bībele?
Izvizināšu tevi lielajā lidmašīnā,
ja nestāstīsi mammai par šampanieti.
Ja tagad turēsies man blakus, nebūs gluži nekāda iemesla baidīties.
No kā baidīties?
Sēdieties!
Labāk nestāstīsim viņai arī par kautiņu.
- Laimīgas beigas. - Lai slavēts Dievs!
Kas te smird?
Tēvocis Lūks domāja, ka būtu jautri paložņāt kanalizācijā.
Netici, ja teiks, ka darīja to pirmoreiz.
Un kā gāja jums, zēni?
Mēs baudījām gardu Vīnes šniceli, vai ne?
Un pudeli šampanieša.
Šampanieti?
Šampanietim ir tikai 12 grādu.
Un tad Ouenam vajadzēja piekaut divus tipus.
Tas bija diezgan pārsteidzoši un iespaidīgi.
Ko Ouens izdarīja?
Sargātājiem vajadzēja tikai mani. Viņam nekas nedraudēja.
Jums uzbruka?
Nav tik dramatiski, kā izklausās.
Nav taisnība. Bija dramatiski.
Lūk!
- Viņam ir labi. - Jā, labi.
Te nav nekā laba.
Vai rokas nomazgāji?
Nāc līdzi!
- Vai esi piedzēries? - Ko tu runā? Man ir 11 gadu.
Iedzeram?
Mums jāatrod Ouens Kārvers.
Jāizseko visas viņa lidmašīnas, mašīnas un jahtas.
Nu, cik tālu esam?
Mēs noskenējām Bībeli divreiz. Pašā tekstā nekā nav.
Bet lapu apzeltījumā
esam atraduši 1029 atkārtojošos ciparu virkni,
ko veido tikai cipari no viens līdz septiņi.
Kods?
Autoram vajadzēja sistēmu, ko saprastu jebkurš
neatkarīgi no valodas un kultūras.
Skaitļi.
Diemžēl esam izmēģinājuši rotācijas šifrus, mainīšanu vietām,
pat asimetrisko kriptosistēmu.
Nekas neder.
- Nevarat atšifrēt? - Mēs atšifrēsim.
Atšifrēsim.
Vai esat droši, ka tie ir skaitļi?
Kur tu iesi?
Šī bija kļūda.
Kanalizācijas dēļ? Piedod.
Tomass te nedrīkst palikt.
Es saprotu. Tiešām.
Saprotu, ka pēc visa tu esi nobijusies. Bet patiesībā šis nāk viņam par labu.
Šī ir īstā dzīve.
Ir neveiksmes un grūtības, gluži kā tētis teica:
atalgojums ir ceļojums, nevis balva ceļa galā.
Tas ir mans kredo.
Nē, nav vis.
Tu visu tēta darbu
esi samaitājis, pārvēršot to prastā noziedzībā.
Tev rūp vienīgi balva ceļa galā un slava, kas to pavada.
Tu ar to esi apsēsts, Lūk. Ne jau par to tētis runāja.
Šķiet, ka tas briedis sen.
Es to nedarīšu.
Nē, jo tu vienmēr ievēro viņa ētosu.
Piedod, ka mana dzīve nav aizraujoša un efektīga.
Bet zini, kāda tā bija? Droša, līdz uzradies tu.
- Droša? - Jā.
Kur ir prieks? Tu ceļojumā pat nepiedalies.
Atzīsti! Šajās piecās dienās biji laimīgāka
nekā pēdējos piecos gados. Jā? Jā.
Un tētis?
Viņam būtu kauns, ka tu strādā muzejā.
Tu neesi pārzine. Tu esi eksponāts.
Nevajag.
Mūs saistīja vienīgi tētis.
Nu viņa vairs nav un mums nav palicis nekas.
Tas ir mazliet... Šarlote!
- Ejam, Tomas! - Šarlote!
Mammu! Mammu, pagaidi!
Cik nopietni tas ir?
Necik.
Turpināsim, lūdzu?
- Mammu! - Merci.
- Piedod. Zinu, tev bija smaga diena. - Bet, mammu...
Atradīšu mums viesnīcu. Sagādāšu tev vakariņas un...
- Mammu! - Ko?
Tā nav matemātika.
Virkne, ko viņi atrada, nav matemātika.
Nekas neder, Lūk. Kods ir kā mūris.
Tad mēs kaut kur kļūdāmies. Kaut ko neredzam.
- Sveiki! - Nē. Negribu dzirdēt.
Piedod.
Tomas!
Tie septiņi cipari nav skaitļi.
Tās ir notis.
Ko?
Visuniversālākā valoda.
Un ņemiet vērā:
11 gadus vecs zēns saprata to, kas ekspertus samulsināja.
Vai vari notis uzrakstīt?
Es varu vēl vairāk.
Mērf!
Nospēlē vēlreiz!
Labi, atradu.
Skaņdarba nosaukums ir "Ūdens tuksnesī".
Tas ir sens. Autors nav zināms,
bet tajā apdziedāti septiņi senās pasaules brīnumi.
Vai parādīsi karti?
Tagad izcel septiņus senās pasaules brīnumus.
Pārklāj tos ar gleznu ceļu.
Visi seši punkti sakrīt... Viens ne.
Seši un viens. Septītā vieta.
Un pasaulē ir palicis tikai viens senais brīnums.
Gīzas piramīdas.
Tomas!
Kravājiet somas!
Ko nozīmē "kravājiet somas"?
Mēs braucam uz Ēģipti.
Nevaram visu pamest un braukt uz Ēģipti.
- Nu, mēs varam. - Nē.
Tu teici, ka galvenais ir ceļojums, nevis balva.
Neviens nekur nebrauks, kamēr netiks garantēta drošība.
Pilnīgi piekrītu.
Gribu tevi nomierināt, ka tas jau ir nokārtots.
Man ir vesela vienība. Viņi var braukt līdzi.
Es apsolu, ka viņu sargāšu.
Ko es runāju? Nē. Pat ar apsardzi - neparko.
Lūk!
Ja tev būs iespēja padzerties no tā avota, vai tu dzersi?
Šķiet, tu mani jauc
ar nedziedināmi slimo kungu, kurš meklē zāles.
Ko tieši tu zini par Ouenu Kārveru?
Bez viņa šis nebūtu iespējams.
Viņš piedāvāja savus advokātus, lai varu atgūt dēlu,
bet tā vietā pārcēla manu bijušo vīru uz otru pasaules malu.
Vai mēs par to neesam pateicīgi?
Viņam vajadzēja apspriesties ar mani. Tagad Tomass nemaz nesatiks tēvu.
Tu zini, kā viņš kļuva bagāts, vai ne?
Viņš pārņem uzņēmumus kā 20. gs. 30. gadu Eiropas diktators.
Labi, tas bija toreiz un šis ir tagad.
Mirstoši cilvēki mainās.
Domāju, viņš grib izpirkt vainu par mantrausību un alkatību
un atstāt pozitīvu mantojumu.
Domāju, viņš tikai grib padzerties un atlabt.
Ceru, ka negrasās to pildīt pudelēs un pārdot.
Ej gulēt!
VATIKĀNS
Esmu cietusi neveiksmi.
Nē. Tu neesi cietusi neveiksmi, kamēr viņiem nav izdevies.
Viņiem ir Bībele.
Tas ir slikti.
Vai viņi zina, ko tā dod?
Viņš sapratīs.
400 gadu laikā kopš tās iespiešanas neviens nav sapratis.
Viņš ir citāds.
Viņam izdosies.
Atļaušos atgādināt, ka viņam nedrīkst izdoties.
Un atļaušos atgādināt, ka esi mantojusi pienākumu sargāt cilvēci pašu no sevis.
Ne velti avots tika noslēpts.
Un ne velti mēs tūkstošiem gadu
esam rūpējušies, lai tā arī paliek.
Tas vienkārši ir pārāk varens, bīstams un kārdinošs,
lai ļautu cilvēcei par to lemt.
Vai viņi zina, ko meklē?
Cik burtiski man jāizsakās?
Mūžīgo dzīvi. Jaunību. Skaistumu. Bagātību. Veselību. Varu.
Vai turpināt?
Citiem vārdiem sakot, to, ko viņi uzskata par pestīšanu.
Bet tas nav gluži viss.
Pagaidām tu esi demonstrējusi lielu savaldību.
Un man tas šķiet slavējami,
bet diemžēl neefektīvi.
Tu izmēģināji Dieva žēlastību.
Nu pienācis laiks kļūt par Dieva sodu.
Vai zini, ko ar to dara?
KAIRA ĒĢIPTE
Gīzas piramīdas ir celtas aptuveni 2600. g. p. m. ē.,
un faraoni bija aizrāvušies ar slepenām telpām.
Viņi tās iebūvēja piramīdās,
lai slēptu sava laika rakstus un zināšanas.
Ja tās bija slepenas, kā tu par tām zini?
Paskat, kāds prātvēders!
Pirms dažiem gadiem zinātnieki ar tā saukto muogrāfijas paņēmienu
ieguva piramīdu trīsdimensiju attēlus.
Paskaties šeit!
Kur tu tos ņēmi?
Par to jāpateicas naudasmaisam.
Un, skat, kas atklājās skenēšanā.
Slepeni kambari.
Ļoti daudz. Un šiem kambariem līdz šai dienai neviens nav piekļuvis.
Viss kārtībā?
Kad būsim galā, ja kaut ko atradīsim, vienkārši uzmanies.
Šarlote, vai tu uztraucies par mani?
Atceries saules dieva Inti zelta masku?
Tu nejautāji, kāpēc tētis to nepaņēma,
lai gan meklēja gandrīz visu mūžu.
Pieņemu, ka tu zini atbildi.
- Es pajautāju. - Un viņš atbildēja:
"Ceļojums un balva."
Viņš teica: "Visu nevar izskaidrot. Ir lietas, ko var vienīgi piedzīvot."
Tāpēc, lūdzu, uzmanies.
Profesor Bišara!
Kārvera kungs!
- Priecājos, ka varējām jūs pieņemt. - Jā.
Profesors Bišara par piramīdu vēsturi zina tik daudz kā neviens.
Deba, Mērf! Palieciet laukā. Pieskatiet viņus.
Skaidrs.
Vestergard, izveido perimetru. Kustamies!
Nesaprotu, kāpēc viņiem vajag tik daudz somu.
Un kas tajās ir.
Piramīdas bija noslēgtas 3000 gadu līdz mūsu ēras 820. gadam...
Sargiet galvu!
Tad Abdullāhs Al-Mamuns pavēlēja vīriem tās atvērt un meklēt dārgumus.
Tad arī tika atklāta šī oriģinālā ieeja.
Vēlāk
mēs atradām galeriju un zem tās faraona kambari.
Nāciet te!
Ja mēs gribētu tikt zem kambara, tikt apakšā...
Mans draugs, nekādas apakšas nav.
Mūsu skenētie attēli rāda, ka ir.
Preiger!
- Ejam! - Kungs!
Labi, zēni. Pie darba!
Ko jūs darāt?
Nē. Jūs to nedrīkstat.
Piedodiet, profesor.
Laiks nav mūsu sabiedrotais.
Ja man būtu pusotrs gads, lai nokārtotu formalitātes un atļaujas,
ticiet man, es to darītu, bet es mirstu.
Man tādas greznības nav.
- Jūs noteikti saprotat. - Nē.
Kārvera kungs, tas ir pilnīgi nepieņemami.
Tad ceru, ka pieņemsiet atvainošanos.
Vai tiksiet vaļā no profesora?
- Miller! - Šeit, profesor.
- Nē. Jūs nedrīkstat. - Izvediet viņu laukā.
- Nē! Kārvera kungs, tā ir svēta telpa. - Ejiet!
- Ouen, viņam taisnība. - Kārvera kungs!
Mēs varam iekļūt tāpat. Jābūt sprūdam vai šifram.
Atvēli man stundu, es tikšu iekšā.
- Nevaru. - Pagaidi.
Pirms mirkļa runāji par pusotru gadu, nu nevari atvēlēt pat stundu?
Ja atvēlēšu tev stundu, tā pārvērtīsies trijās
un tās pārvērtīsies... punkts, punkts, punkts.
Var paiet nedēļas.
Visiem vajadzētu atkāpties. Negribu, lai kāds savainojas.
Tas ir labi.
Tomas, nāc līdzi!
Ko tu par to domā?
Bišaram, protams, taisnība.
Bet arī Ouenu var saprast.
Tas ir šeit.
Es to jūtu.
Vai tiešām ir tik svarīgi, kā tiksim lejā?
Jā, ir svarīgi.
Tam, kā mēs tur nokļūsim, ir nozīme.
Ļaudis, esam mērojuši tālu ceļu. Mēs visi.
Kad ieraudzīsiet balvu, kas mūs gaida aiz tās sienas,
šī saruna kļūs nenozīmīga.
- Nāciet! - Mammu, nāc!
Man ne īpaši patīk, kā tas izskatās.
Man nepatīk, kā tas izskatās.
Tiec no visiem vaļā.
Palieciet te!
Te ir eja.
Skat, kas ieradies!
Labdien, kungi!
Labdien, kungs! Diemžēl piramīda ir slēgta.
Cik žēl. Tiešām cerēju tikt iekšā.
Diemžēl šodien nevarēs. Privāts pasākums.
Es nāku ar mieru.
Man tiešām jātiek iekšā.
Tomēr, ja būs sarežģījumi, man ir liela runga, kas atbrīvos ceļu.
Man arī ir liela runga...
kas ceļu aizšķērsos.
Sapratu.
Privāts pasākums.
Lai tēja labi garšo!
Kā komandā mēs esam?
Paskatīsimies, kurš uzvarēs.
Jūtu, ka vētra tuvojas.
Attēli rāda, ka jākāpj taisni lejā
caur šīs telpas centru.
Tas būs zem šī.
Tad tas ir jādabū nost.
- Uzstādīsim gaismu. - Klausos!
Kas tas ir?
Slēgakmens.
Tas pārbīdās uz šo cokolu.
Tikai jāizdomā, kā to tur nogādāt.
Vienkārši pastumsim.
Kungi, velciet laukā lielākos stobrus. Mums tos vajadzēs.
Starptautiskā policija!
Uzmanies!
Aiziet!
Nekustēsies.
Tas ir nofiksēts.
Ēģiptieši bija ģeniāli inženieri.
To noteikti var kaut kā pastumt.
Tikai mirkli jāapdomājas.
Kamēr tu to apdomā, mēs darbosimies.
- Darbarīkus! - Klausos!
Šos atpakaļ. Atnes rokas darbarīkus.
Atnes veseri!
Lūk!
Temperatūra ir mainījusies.
Kāpēc viņiem somās ir ieroči?
Viņi taču ir apsargi.
Man tas nepatīk. Viņš neieklausās.
Čalis ir izmetis kaudzi naudas, lai te nokļūtu.
Preiger!
Nav brīnums, ka iededzies.
Domā, ka tur lejā ir viņa glābiņš.
Jūs nedrīkstat vienkārši lauzties cauri.
Tā nekas nesanāks.
Šis ir pārakmeņojies bazalts. Čakarēsimies nedēļu.
Ņemam sprāgstvielas?
Ko? Ouen, mēs te neko nespridzināsim.
Viņi ir profesionāļi. Zina, ko dara. Tas ir pilnīgi droši.
Šai telpai ir 5000 gadu.
Tā nevar būt pilnīgi droša.
Visa ēka var pār mums sabrukt.
Es piekrītu māsai.
- Tad atkāpieties. - Pats atkāpies.
- Atstājiet mūs! - Tu nedomā skaidri.
Vai tu domā, ka vadi šo op...
Vai tu domā, ka bagātība
ļauj tev te visu nodedzināt?
Nāksi?
Ja tu iesi, tad nākšu.
Pieskatiet, lai mums neseko.
Palieciet te! Nevienam nesekot.
Klausos!
Vīri, jūs dzirdējāt. Sargājiet durvis!
Situācija saasinājusies.
Laiks piebiedroties zaudētājiem.
Vai nāksi man līdzi?
Sedziet mani!
Ņem snaipera šauteni!
Neizvēlējāties īsto pusi...
tagad es pārmācīšu.
Droši.
Izsauciet mediķi!
Es laukā redzēju, ko tu spēj.
Vai esam vienā komandā?
Cerēsim.
Preiger, es domāju, varbūt tev jāiet pirmajam.
Visi šie uzraksti ir paradoksi.
Kādā ziņā?
"Svētības, kas ir lāsts."
"Eņģeļi, kas ir dēmoni."
"Reizē pestīšana un nolādējums."
"Svētīts tas, kurš dzer, nejuzdams slāpes.
Izslāpušais sevi nodod."
Strupceļš.
Izskatās kā dzīvības koks.
Senākie tā attēli ir no babiloniešu laikiem.
Šis panelis ir pirmatnējā karte.
Četras pasaules malas, kas ieskauj dzīvības koku.
Šī ir dieviete Nunuta.
Un šis ir dzintars. Veidojies no koka sveķiem.
Tas sargā dzīvības koku.
Senās civilizācijas to sauc par degošo akmeni.
Dzīvības koks nevar augt bez saules.
Vai esam pie mērķa?
Domāju, ka esam.
Ļoti dziļi. Ir idejas?
- Izpletnis? - Paldies, Lūk.
Tomas, turies man blakus.
Viss labi?
Nē. Īsti ne, Miller.
Paldies.
Re, ko es atradu.
Izskatās necils.
Varbūt arī izskatās necils.
Bet, ja...
ticam, tad tam piemīt tāds spēks, ko mēs pat nespējam aptvert.
Svētībai līdzvērtīgs ir lāsts.
Ja neesi gatavs pieņemt svētību, tad saņemsi lāstu.
Būtu vēlams piesargāties.
Varbūt turpini tu, Lūk?
Esam šeit tevis dēļ.
Lai izdziedētu tevi.
Pašlaik par to nedomāsim. Ej!
Atvaino, tu man lūdz vai pavēli?
Es tevi aicinu.
Tu taču to gribi, vai ne?
Kas notiek, Ouen?
Vai tu kaut vienreiz varētu neiejaukties?
Tev nemaz nav slikti.
Man kļūst slikti no tevis.
Bet tu nemirsti.
Mēs visi mirstam. Tas ir tikai laika jautājums.
Tas, kas ir tur, ir tev vienam.
Tev tikai vajag žurku, kas pārbauda slazdu.
Nebūsim naivi par to, kāpēc patiesībā šeit esam.
Šī ir vērtīgākā prece pasaulē, Šarlote.
Tad tu iesi vai ne?
Labi.
Es tev palīdzēšu.
Lūk! Nē!
Redzi, es šajā spēlē uzvarēšu.
Ej!
Viņa roka dzīst.
Redzēsim, vai sadziedēs šo.
Nē!
Kāpēc tu nedzēri?
Tas ir tavs.
Man tas jāpārtrauc.
Gaidi te!
Tu izmēģināji Dieva žēlastību.
Nu pienācis laiks kļūt par Dieva sodu.
Vai zini, ko ar to dara?
Ja dzers necienīgs cilvēks, tev ar šo atslēgu tas jāpārtrauc.
Avots kārdinās pat visstiprākās dvēseles,
bet šo vilinājumu pavada nežēlīga viltība.
Tam, kurš šo tīro enerģiju iedzer,
avots atņem vismīļāko cilvēku dzīvību.
Bet, ja cilvēkam visvērtīgākais ir viņš pats,
tad mijiedarbības, apmaiņas nebūs,
tikai tieša saplūšana ar bezgalīgu spēku.
Tas ir nežēlīgs.
Reiz cilvēce būs gatava saņemt to, ko avots piedāvā.
Bet līdz tam tas ir jāsargā.
Tomas, dod roku!
Tomas, ātrāk!
Skriešus!
Nāciet! Aši
Ātrāk, Tomas, aši!
Skriešus!
- Tomas! - Skrien!
Skriešus!
Skriešus.
Turies blakus, Tomas!
Lūk!
Sekojiet man šeit!
Vai esi vesels?
Labāk nevar būt.
Un jūs?
Jā.
Vai tas bija viss, ko gribēji?
Nē.
Tikai...
viss.
Un, ja neesi gatavs visam, nedzer.
Iesim?
Nav daudz tādu, kas spēj pieskarties, bet nepaņemt.
Vai tas nozīmē...
ka esmu iespaidīgs?
Viss kārtībā, Abbās?
Viss čikiniekā?
Faktiski kārtējā diena kantorī.
Jūs atradāt gleznas.
Un nu esat atradis Ouenu Kārveru, nozieguma plānotāju.
Dažiem tas ir izdevīgi.
Jums mazāk darba.
Vai pakaļdzīšanās turpināsies?
Vai man tevi vēl jāmedī?
Nu tas ir tavā ziņā.
Ir lietas, ko neviens nedrīkst atrast.
- Vai tev ir saraksts? - Un tev?
Man ir dažas idejas.
Labi, tikai neradi vairāk darba man.
Ardievu, Lūk!
Paldies, ka mani nenogalināji.
Pagaidām.
Bet, ja dosi man iemeslu dzīties pakaļ, tad nogalināšu.
Debsa, mēs dzīvosim?
Nākamreiz iešu tev līdzi iekšā.
Tas būtu godīgi. Tu ne, Mērf.
Protams. Vai atradi to, ko meklēji?
Nē. Tas nebija tas, ko meklēju.
Jūtu līdzi par darbu.
Žēl, ka nedabūji savu balvu.
Varbūt tētim bija taisnība.
Ir lietas, kurām jāpaliek pazudušām.
Vienmēr ir ko meklēt.
Es pazīstu dažus cilvēkus, kolekcionārus.
Viņi labi maksā. Es varētu tev palīdzēt dabūt darbu.
Vai arī mēs varētu atrast kaut ko pazudušu.
Vai tev ir kas padomā?
Man ir ideja.
Tulkojusi Dace Andžāne