‫‏תרצי לשתות משהו לפני שנמשיך? כוס קפה?
‫‏שוקו חם? ‫‏-"לך תזדיין".
‫‏זה מה שרציתי לומר. ‫‏-לא, תודה.
‫‏אני מעמידה פני קשוחה, ‫‏אבל מעולם לא הייתי בתחנת משטרה.
‫‏אז את לא יודעת למה את כאן?
‫‏בזמנו, עדיין חשבתי שאוכל להתמודד עם זה.
‫‏אני כל הזמן אומרת לך, אני לא יודעת.
‫‏אני לא יודעת מה אתה רוצה.
‫‏אבל השארנו את האימא המודאגת שלנו ‫‏עם האחיינית הנכה שלי.
‫‏אז או שתעצור אותנו ונשיג עורך דין, ‫‏או שתשחרר אותנו.
‫‏אני צריכה ללכת לעבודה. ‫‏-באמת?
‫‏ראינו אותך בחדשות 24.
‫‏את נראית טוב בטלוויזיה.
‫‏תודה.
‫‏אבל דפקת לעצמך את הקריירה.
‫‏לפחות יש לי אחת. ‫‏-הייתה לך אחת.
‫‏הייתה לך. זה נגמר עכשיו.
‫‏הוא לא טעה. אבל זה היה אמור להיות יום טוב.
‫‏- שעון מעורר -
‫‏אני גרה ברובע ה-14.
‫‏אני ישנה בסלון שלי, ‫‏אני אוכלת שם, אני מתלבשת שם,
‫‏אני נופשת שם. בכל מקרה... ‫‏אני חיה את החיים הפריזאיים האמיתיים.
‫‏בעל הבית שלי זקן ועשיר מאוד. ‫‏והכי קמצן שיש.
‫‏הוא היה אמור לתקן את השירותים שלי ‫‏לפני חצי שנה.
‫‏אבל הוא אף פעם לא שוכח ‫‏מתי אני צריכה לשלם שכר דירה.
‫‏אני מרוויחה 2,000 אירו מפרויקטים ‫‏ומוציאה 1,500 על שכר דירה.
‫‏מה שלומך, אימא?
‫‏אני בסדר, בתי. ישנת טוב? ‫‏-השבח לאל, ואת?
‫‏אני בהחלט לא אוכלת סושי לארוחת צוהריים. ‫‏-ברור שאני באה.
‫‏וכל הכסף שאני מרוויחה הוא בשביל אימא שלי. ‫‏-אימא?
‫‏יש לי כתבה היום. תצפי בה?
‫‏כמובן, אני תמיד צופה. ‫‏-הפעם זה חשוב.
‫‏להרכיב משקפיים, לכבות טלפון. פשוט תצפי.
‫‏זו הייתה הפתעה. ‫‏-תשלחי לי סרטון.
‫‏באותו יום, הערוץ הודיע שאני אגיש
‫‏את מהדורת הצוהריים של חדשות 24.
‫‏אחרי שנים של עבודה קשה, ‫‏חיי עמדו סוף סוף להשתנות.
‫‏הסיפור המי יודע כמה בשיכונים.
‫‏הפכתי למומחית לשכונה. ‫‏הייתי הגיבוי המוסרי של הרשת.
‫‏הלו. ‫‏-איפה את?
‫‏אנחנו מחכים. אנחנו עומדים לעלות לשידור.
‫‏אני מחפשת את המהומה שלך.
‫‏מה זאת אומרת "המהומה שלי"? ‫‏-אין כלום. אין מהומה.
‫‏אפילו לא עבריין שמעשן גראס. כלום.
‫‏רגע, אני אראה לך.
‫‏יש רק את המכונית השרופה הזאת.
‫‏טוב, זה יכול לעבוד.
‫‏איך? ‫‏-תעמדי לפני המכונית.
‫‏קדימה. ‫‏-אתה עדיין רוצה לעשות את זה?
‫‏תעשי מה שאני אומר. גבוה יותר. ‫‏-מה?
‫‏שם? ‫‏-שנראה את בלוק המגורים העצוב.
‫‏נהדר. את עולה לשידור בעוד שתי דקות. מהרי.
‫‏תמיד רציתי להיות עיתונאית. ‫‏-שיט.
‫‏הסיפור הראשון שלי היה ‫‏ביום ההולדת של אבא שלי.
‫‏"יום הולדת שמח לך, אבא
‫‏יום הולדת שמח לך, אבא"
‫‏מה אתם עושים?
‫‏אבא, זה יום ההולדת שלך.
‫‏רצינו לשמח אותך. ‫‏-אנחנו מצטערים.
‫‏אתה לא רוצה לכבות את הנרות? ‫‏זה בגלל החדשות?
‫‏אבא שלי היה מהופנט מהחדשות.
‫‏מצטער, החדשות משודרות. ‫‏אני אעשה את זה אחר כך.
‫‏כל כך רציתי להופיע בטלוויזיה ‫‏רק כדי למשוך את תשומת לבו.
‫‏זה הפך לאובססיה. ‫‏-בואו.
‫‏להיות האישה הצפון אפריקאית הראשונה ‫‏שמגישה חדשות בערוץ TF1.
‫‏קלייר שזאל ערבית.
‫‏אחר צוהריים טובים.
‫‏אתם צופים בחדשות היום. ‫‏-פארה!
‫‏וכעת לכותרות.
‫‏פארה! ‫‏-בשידור חי איתי, פארה בן טייב.
‫‏פארה! אימא שלך קוראת לך לאכול! ‫‏-אני באה!
‫‏עבדתי בעבודות מחורבנות ‫‏כדי ללכת לבית ספר טוב לעיתונאות.
‫‏שלום.
‫‏והשגתי ריאיון עם קבוצת המדיה הגדולה ביותר.
‫‏קיבלנו את קורות החיים שלך ‫‏והפרופיל שלך מעניין אותנו.
‫‏בואי נדבר בכנות.
‫‏חסר לנו קצת...
‫‏גיוון?
‫‏התנגדתי נחרצות לערכי המערכת שלהם.
‫‏אבל זה היה צעד ראשון.
‫‏מה עם התקדמות בקריירה?
‫‏תוכיחי את עצמך בשטח. ‫‏את תוכלי להפוך למגישה.
‫‏שמונה שנים לאחר מכן, עדיין הייתי בשטח.
‫‏כוכבת הערוץ עמדה לעזוב, ‫‏והתפקיד התפנה סוף סוף.
‫‏אחר צוהריים טובים לכולם, ולמרגו. ‫‏-היי, פיליפ.
‫‏אז את עוזבת. ‫‏-זה היה הרגע שלי לככב.
‫‏וזה עמד להיות מוכרז בשידור חי.
‫‏זו הפעם האחרונה ‫‏שאני מנחה את תוכנית החדשות הזו,
‫‏אבל החל ממחר, אגלנטין גלטייר תחליף אותי.
‫‏נכון.
‫‏אתגעגע אלייך, מרגו.
‫‏גם אני אתגעגע אליך.
‫‏דילגו עליי לטובת בחורה ‫‏שהגיעה לפני שישה חודשים.
‫‏וכעת, לכותרת הראשית.
‫‏בדיוק כשרמדאן מתחיל...
‫‏אלבן, ידעת על זה? מה לעזאזל?
‫‏תירגעי. נדבר על זה אחר כך. ‫‏-להירגע?
‫‏פספסתי את הקידום הזה פעמיים. ‫‏התפקיד היה אמור להיות שלי.
‫‏זה לא הזמן.
‫‏קחי את עצמך בידיים. בפעם הבאה זה שלך.
‫‏תהיי מקצוענית. ‫‏-וכעת לכתבת שלנו, פארה בן טייב.
‫‏נכון, פיליפ, אני נמצאת בשיכוני ארבע העונות
‫‏בווילייר לה-בל, והשקט חזר למקום.
‫‏אך המתח בין המשטרה לנוער נותר גבוה.
‫‏הערב, כוחות אכיפת החוק ‫‏יוצבו בווילייר לה-בל.
‫‏אכן, אנו יכולים לראות רכב שרוף מאחורייך.
‫‏האם הנזק משמעותי?
‫‏מה קרה, פארה? תגיבי.
‫‏- וילייר-לה-בל: ליל מהומות -
‫‏כן, פיליפ, הנזק משמעותי.
‫‏יש פה את המכונית השרופה הזאת... ‫‏ואת היונה המתה הזאת.
‫‏הינה האמת לגבי החדשות בערוץ הזה, ‫‏הן מזויפות!
‫‏את לא יכולה לומר זאת.
‫‏כן, אני יכולה. ‫‏תפקידנו הוא לא לספק ידע לעם הצרפתי,
‫‏אלא להפחיד אותו.
‫‏אנחנו מפלגים! ‫‏-לחתוך.
‫‏זו בדיחה? ‫‏-אנחנו יוצרים שנאה!
‫‏קאט! ‫‏-בואי נתקדם, מרגו.
‫‏נתקדם? מנוולים!
‫‏ועכשיו לחדשות מעניינות. צריכת ה...
‫‏סיימתי. הם יכולים ללכת להזדיין.
‫‏אתה במאי מחורבן!
‫‏תירגע. ‫‏-היא הרסה לי את התוכנית!
‫‏זאת היא. ‫‏-אתה גמור!
‫‏זאת היא! ‫‏-תירגע!
‫‏לא נוכל לתת לך להיכנס, פארה.
‫‏אתה מכיר אותי עשר שנים.
‫‏הם אפילו לא מכירים אותך, ממאדו. ‫‏-כן, אבל אני לא יכול.
‫‏בחייך. ‫‏-אסור לך.
‫‏אלו הנחיות מהרמות הגבוהות ביותר.
‫‏פארה, תפסיקי. ‫‏-לעזאזל!
‫‏עצרי! ‫‏-היי, בואו הנה!
‫‏ממאדו, בבקשה. ‫‏-נהדר, הם שלחו את הנסיך צ'ארלס.
‫‏אני רק רוצה לדבר איתם. ‫‏-תירגעי.
‫‏אני רק רוצה לדבר. ‫‏-תפסיקי, פארה.
‫‏את לא חושבת בהיגיון.
‫‏מה תעשי, תכריחי אותם לתת לך את התפקיד?
‫‏הם הבטיחו לי. אתה מבין?
‫‏את יודעת שלהבטחות אין משמעות כאן.
‫‏הם לא מוכנים. כן. ‫‏-נכון.
‫‏הם לא מוכנים לתת לערבים להגיש את החדשות.
‫‏את עושה לעצמך עוול.
‫‏ניסיתי לשכוח.
‫‏אבל האינטרנט לא נתן לי.
‫‏הייתי בשפל המדרגה, אבל כיכבתי בטוויטר.
‫‏תודה לאל על המשפחה שלי.
‫‏כשאני מדוכאת, המשפחה שלי יודעת מה לומר.
‫‏לחבר'ה האלה לא אכפת.
‫‏בשבילם, את סתם בחורה ערבייה מהשיכונים.
‫‏הם שוב יהפכו את זה לעניין של גזע.
‫‏כן, בדיוק.
‫‏תודה, לא שנאו אותנו מספיק!
‫‏למה עשית את זה, מותק?
‫‏אחרי כל שנות הלימודים הללו,
‫‏ההקרבה שלך...
‫‏למה לא אמרת כלום? ‫‏-אימא.
‫‏תקשיבי, ניסיתי.
‫‏דברים לא ישתנו אם נישאר פסיביים ושקטים.
‫‏סליחה, פישלתי.
‫‏אם איבדת את העבודה וקשה לך,
‫‏בבקשה תחזרי הביתה, מותק.
‫‏בואי לגור איתי.
‫‏כן, מותק. מותק!
‫‏אימא, תעשי משהו!
‫‏היא השפילה אותנו! אנשים יעליבו אותנו!
‫‏אהובה. תפסיקי. ‫‏-ואת עוד קוראת לה "מותק"?
‫‏בואו לא נדבר על זה הערב.
‫‏אל תהרסו את היום הראשון של הרמדאן.
‫‏בסדר. נפסיק. ‫‏-כן, לא נגיד כלום.
‫‏את באה, מותק?
‫‏את באה הערב?
‫‏בסדר, אימא.
‫‏בסדר. תעשי את זה בשביל אימא שלך. ‫‏רק בשבילי.
‫‏תביאי חלווה. ‫‏-בסדר.
‫‏ואחיך יביא תמרים. אוהבת אותך.
‫‏קדימה, פארה.
‫‏לעזאזל.
‫‏פארה, את בבית עכשיו?
‫‏כן. ‫‏-את עדיין שוכרת את המוסך שלך?
‫‏הכול בסדר? ‫‏-יש לי פגישה ליד הבית שלך.
‫‏אני יכול לחנות בחניה שלך?
‫‏באיזה מרחק אתה נמצא? ‫‏-אני לא יודע.
‫‏אני נוסע הכי מהר שאני יכול. ‫‏אולי אגיע עוד שלוש דקות.
‫‏טוב, להתראות. ניפגש. ‫‏-טוב, נתראה בקרוב.
‫‏לעזאזל.
‫‏תודה. ‫‏-מה קורה? מה העניין?
‫‏כלום.
‫‏אסור לי לראות את אחותי?
‫‏לא אמרתי את זה. ‫‏-בסדר.
‫‏היי.
‫‏אין נשיקה?
‫‏זאת הייתה חתיכת נשיקה עלובה. ‫‏-פשוט היה לי יום מחורבן.
‫‏אני חושבת שהיום שלי היה גרוע יותר.
‫‏אמרתי לרשת הטלוויזיה ללכת להזדיין ‫‏מול שלושה מיליון צופים.
‫‏למה עשית את זה?
‫‏הם דפקו אותי פעם אחת יותר מדי. בוא הנה.
‫‏מה? ‫‏-בוא הנה.
‫‏מה זה הפרצוף הזה?
‫‏מה זה?
‫‏תמיד הייתי קרובה לסלים.
‫‏לך מפה! ‫‏-ברצינות!
‫‏לעולם לא תראו אותי שוב!
‫‏אבל התקרבנו עוד יותר אחרי שאבא שלי עזב.
‫‏הפכתי לאימא השנייה שלו,
‫‏בזמן שאימא שלי תמרנה בין שלוש עבודות.
‫‏אל תאחר הערב.
‫‏אתה מכיר את אימא. היא לא תאכל בלעדינו. ‫‏-כן.
‫‏תביא חלווה? ‫‏-אין לי זמן.
‫‏את יכולה לעשות את זה, בבקשה?
‫‏בסדר. ‫‏-נתראה אחר כך.
‫‏אתה רוצה לבוא איתי לווילייר-לה-בל? ‫‏נוכל לטייל, לראות את המהומות.
‫‏בטח, בוא נעשה את זה.
‫‏קדימה, יד ביד. ‫‏-זה לא הנושא.
‫‏מה הנושא? ‫‏-סלים.
‫‏פארה בן טייב, סלים זהירי. ‫‏תסבירי את זה.
‫‏הוא משתמש בשם של אימא שלי, אני בשם של אבא. ‫‏-למה? הם גרושים?
‫‏אבא שלי עזב. ‫‏-לא מפתיע. זה מוזר.
‫‏מה יש לו? ‫‏-בחזרה לנושא.
‫‏איפה אחיך?
‫‏חדשות 24 יודעים שלאחיך יש תיק פלילי?
‫‏לא, וגם לא שלאימא שלי יש פיברומה.
‫‏אני ידעתי את זה. ‫‏-אתה מכיר את אימא שלי?
‫‏היא מפורסמת כאן.
‫‏לא, אימא שלך. ‫‏-לכי תזדייני.
‫‏בואו לא נערב את האימהות. ‫‏-שאני אלך להזדיין?
‫‏את לא יודעת איפה סלים?
‫‏אני כל הזמן אומרת לכם שאני לא יודעת.
‫‏יכול להיות שהוא שוהה אצל חבר או חברה?
‫‏אני לא מבלה עם אחי. ‫‏מה אתם רוצים ממנו? מאיתנו?
‫‏האחיות שלך לא שמעו ממנו? ‫‏-לא.
‫‏לא אני ולא האחיות שלי ראינו אותו.
‫‏הוא היה אמור לבוא לארוחת ערב, ‫‏כמו בכל רמדאן.
‫‏סיימתם לתחקר אותי?
‫‏בבקשה, אימא.
‫‏הוא אמור להיות בדרך, אימא.
‫‏זה מרגיש טוב לאכול. ‫‏-לאט.
‫‏אני פוגשת את נור אחר כך. ‫‏-לא. זה ערב משפחתי.
‫‏תניחי להן. הן צעירות.
‫‏צעירות? חברה שלה עשתה ניתוח ישבן.
‫‏למה היא עשתה את זה? ‫‏-היא שוגר בייבי.
‫‏זה לא נכון.
‫‏מה זה "שוגר בייבי"? ‫‏-שוגר בייבי?
‫‏שוגר בייבי... ‫‏-זה רק אומר שהיא מתוקה.
‫‏באמת?
‫‏מה קרה, לינה?
‫‏העיפו אותה מהתיכון.
‫‏למה את מספרת לה? ‫‏-מה קרה?
‫‏ממתי אכפת לך?
‫‏יהיה אכפת לי כשתשתפרי באיות.
‫‏ראיתי אותה כותבת "אני מקווה" עם פעמיים ק'. ‫‏-מצחיק.
‫‏כמה ק' יש ב"אני מקווה", אימן? ‫‏-אחת.
‫‏יש! ‫‏-יש!
‫‏תודה. תלמדי את אחותך. ‫‏-תלמדי אותה לכתוב.
‫‏היא כותבת כמו כוכבות ריאליטי. ‫‏-מצחיק.
‫‏אימן תלמד אותך. ‫‏-מצחיק מאוד.
‫‏כן. מה דעתך?
‫‏זהו זה. אני הולכת. ‫‏-למה?
‫‏אני יודעת! ‫‏-טוב, לכי!
‫‏תעשי לי טובה! ‫‏-בחייך, לינה!
‫‏אמרתי לכן.
‫‏מישהי תמיד בוכה בסוף.
‫‏זה לא נורא. ‫‏-תחזרי, לינה!
‫‏בואי הנה!
‫‏זה סלים?
‫‏לא, אימא.
‫‏היא מסכנה. ‫‏-אל תאכלו הכול. אני כבר חוזרת.
‫‏לא יישאר כלום כשתחזרי.
‫‏הלו? ‫‏-היי. את מרגישה יותר טוב?
‫‏אני מנסה להעביר ערב נורמלי עם המשפחה שלי.
‫‏שבי. ‫‏-למה?
‫‏הערוץ רוצה שתגישי את החדשות.
‫‏ההתפרצות שלך הפכה לוויראלית.
‫‏חדשות 24 חטפו חזק ברשתות החברתיות,
‫‏אז ככה הם מכבים את האש.
‫‏מה דעתך?
‫‏אני לא יודעת. מה אתה אומר?
‫‏זאת מלכודת מזוינת. אבל קשה לסרב.
‫‏תקבלי 80 אלף לשנה, רכב חברה...
‫‏את רק צריכה לסתום, ליישר קו,
‫‏להפסיק עם השטויות ‫‏ולפעול לפי מדיניות העורכים. זה הכול.
‫‏אבל אני צריך תשובה ברגע זה.
‫‏תאכלי עוד קצת, אימא.
‫‏כבר התקשרתי אליו.
‫‏נו? זה לא מה שרצית? ‫‏-תתקשרי אחר כך לסלים.
‫‏תגיד להם שאני מסכימה.
‫‏שמרי על עצמך, נתראה אחר כך. ‫‏-ביי.
‫‏האדם הראשון שרציתי לחלוק את זה איתו...
‫‏אימא. ‫‏-...זו היא.
‫‏עם העורך הראשי שלי.
‫‏הם רוצים שאני אגיש את החדשות.
‫‏באמת? למרות מה שקרה?
‫‏כן. הם זקוקים לתדמית טובה יותר, וגם אנחנו.
‫‏את עובדת כל כך קשה, ‫‏ועבודה קשה תמיד משתלמת, מותק.
‫‏אני כל כך שמחה. תקשיבי. ‫‏אל תספרי לאחיות שלך.
‫‏בואי פשוט נאכל בשקט, בסדר?
‫‏סלים זהירי גר כאן?
‫‏- סמיך יותר ממים -
‫‏חשבתי שהיום המחורבן הזה יסתיים בטוב,
‫‏אבל בסוף הגעתי למעצר עם אחותי.
‫‏יסמינה בן טייב. בואי איתי, בבקשה.
‫‏אני נשואה ואם לשניים.
‫‏היא ההתגלמות של מה שמכונה בשם...
‫‏קדימה, חבר! ‫‏-כן חבר.
‫‏אני לא החבר שלך! אני אמא שלך! ‫‏-..."העומס הנפשי".
‫‏אני עובדת בעירייה.
‫‏את חסרת תועלת!
‫‏מעולם לא הייתי בתחנת משטרה.
‫‏סוהילה בן טייב. בואי אחריי, בבקשה.
‫‏אחותי הגדולה, סוהילה. ‫‏-אולי תנסו במסגד.
‫‏מאז שהיא התגרשה, היא אוהבת רק את אלוהים
‫‏ואת בנותיה, אותן היא מגדלת לבדה.
‫‏עכשיו רמדאן. בלי איפור. ‫‏-אני לא אוכלת את זה.
‫‏אימן, חביבת המשפחה.
‫‏ולינה, הנערה המרדנית. ‫‏-סיימנו?
‫‏מחר יש בית ספר.
‫‏עם מאה אלף עוקבים בטיקטוק, ‫‏היא חושבת שהיא ריהאנה,
‫‏למרות שהיא גרה בשכונה. ‫‏-מותר לכם לחקור אותי?
‫‏כי אני קטינה. ‫‏-במה סלים עובד?
‫‏הוא עובד פה ושם. ‫‏-עסקי השכרת רכב.
‫‏בסדר. ‫‏-הוא עובד בייבוא וייצוא.
‫‏הוא עובד בייבוא וייצוא ובתחום השכרת רכב.
‫‏לפעמים, כן.
‫‏עוד שאלות?
‫‏הינה. תחתמי על ההצהרה הזו.
‫‏הגיע הזמן, קולומבו. ‫‏-כן.
‫‏לכי תזדייני.
‫‏נתראה בקרוב.
‫‏לא, הם רק שאלו שאלות על סלים.
‫‏לא, אנחנו לא יודעות כלום.
‫‏הכול בסדר, אימא.
‫‏הכול לא בסדר. ‫‏-אנחנו כבר באות.
‫‏אז אמרו לך משהו? ‫‏-לא, כלום.
‫‏אני אזמין מונית.
‫‏סליחה.
‫‏לא ראית אותו בכלל היום?
‫‏לא. ‫‏-מה יש לך נגדו?
‫‏אני לא האויב שלכן. אנחנו באותו צד.
‫‏אני רוצה למצוא את סלים, ‫‏כדי שהמצב לא יחמיר.
‫‏התייחסו אלינו כמו לפושעים, ‫‏ואף אחד לא אמר לנו למה.
‫‏מה בדיוק "יחמיר"?
‫‏הוא עבר באור אדום ביציאה.
‫‏כמה עמיתים שלי ניסו לתפוס אותו ‫‏וחסמו את דרכו.
‫‏הוא פגע בשוטר בן 37.
‫‏אני מצטערת על העמית שלך.
‫‏הוא לא סיפר לך?
‫‏כי הוא התקשר אלייך ב-17:42.
‫‏על מה הוא דיבר?
‫‏הוא התקשר כדי לדעת מה להביא לארוחת ערב.
‫‏אבל למה הוא היה ליד הבית שלך?
‫‏הטלפון שלו אותר ליד הבניין שלך. ‫‏-אני לא יודעת.
‫‏אולי הוא יצא לטיול רגלי.
‫‏אולי המכונית שלו נגנבה. ‫‏-בדיוק.
‫‏אולי הוא לא נהג.
‫‏עוד סיבה טוב לכך שהוא יתייצב.
‫‏בסדר.
‫‏סליחה, המונית שלנו מחכה. נלך.
‫‏אני לא מאמינה.
‫‏לעזאזל.
‫‏אם הוא עשה את זה, ‫‏זה מפני שלא הייתה לו ברירה.
‫‏לא הייתה לו ברירה? הוא עירב אותי בזה. ‫‏אסור לי להיגרר לתוך זה.
‫‏גם לנו אסור, גברת כתבת. ‫‏-תעשי לי טובה.
‫‏מה נעשה?
‫‏אני לא יודעת.
‫‏ננקה בפנים עם אקונומיקה, נסלק את הדנ"א
‫‏ונגיד שמישהו אחר נהג. חלאס!
‫‏בטח, אקונומיקה. אולי גם שמן זית?
‫‏אז בחור אחר היה חונה אצל פארה? תחשבי לרגע.
‫‏זהו זה. ‫‏-מה את עושה?
‫‏מתקשרת לסלים. מה? ‫‏-אם השוטרים חושדים בו, הם יאזינו.
‫‏אבל לא עשינו כלום.
‫‏מה זאת אומרת? ‫‏-שיקרתי, אני שותפה לפשע.
‫‏לא אני. ‫‏-עכשיו שאת כאן, גם את שותפה.
‫‏פתוח. ‫‏-לינה, אל תיגעי בכלום.
‫‏הוא השאיר את המפתחות.
‫‏בואי הנה.
‫‏אנחנו צריכות להזיז את המכונית. ‫‏אם השוטרים ימצאו אותה, הלך עליי.
‫‏אני לא יכולה להישאר. ‫‏כרים והילדים מחכים בבית.
‫‏זה רמדאן. בואו נבטח באל.
‫‏פשוט לכו הביתה. נתמודד עם זה מחר.
‫‏פשוט תישארו רגועות.
‫‏בטח, בואו נלך הביתה ונישאר רגועות. ‫‏מה עם המכונית?
‫‏מה את רוצה שנעשה? ‫‏-אני לא יודעת.
‫‏מה שאני יודעת זה שאימא ‫‏לא תשרוד אם סלים ילך לכלא.
‫‏ואתן יודעות את זה. ‫‏אנחנו צריכות לתקן את זה בעצמנו.
‫‏"לתקן"? ‫‏-"בעצמנו"?
‫‏ניקח את המכונית לווילייר לה-בל. ‫‏בואו ננצח את השוטרים במשחק שלהם.
‫‏אמרו שיש שם מהומות. נשרוף אותה שם.
‫‏מה? ‫‏-קדימה.
‫‏היא מתאימה בול.
‫‏מי יעשה דבר כזה? ‫‏-אנחנו לא שורפות אותה.
‫‏אנחנו לא פושעות.
‫‏אין מכונית, אין ראיות.
‫‏אין ראיות, סלים חף מפשע, וגם אנחנו.
‫‏עוד חדשות בפריז. שוטר נפגע על ידי נהג רכב
‫‏שסירב לעצור לבדיקה שגרתית ליד פורטה מאיו.
‫‏הנהג האיץ כשראה את הניידת,
‫‏ופגע בשוטר,
‫‏שנלקח בדחיפות לבית החולים.
‫‏שר הפנים הורה על חקירה...
‫‏לעזאזל.
‫‏אם תעשי פרצופים כאלה של עצירות, ‫‏בטוח יעצרו אותנו בגללך.
‫‏מה את רוצה שנעשה?
‫‏לא יודעת, שנדבר.
‫‏אני מגישה את החדשות. ‫‏-מה?
‫‏ברצינות? ‫‏-אין מצב.
‫‏אני מתחילה מחר.
‫‏אין לך בושה. ‫‏-את ערביית המחמד המושלמת.
‫‏מה אנשים יגידו?
‫‏שמכרת את נשמתך.
‫‏שמכרתי את נשמתי. אתן לא מבינות.
‫‏קדימה, תחייכו.
‫‏תחייכו, תחייכו.
‫‏תניעי את המכונית.
‫‏מה קורה?
‫‏קדימה, סעי! ‫‏-זה לא עובד!
‫‏אל תגידי לי שנגמר הדלק. ‫‏-נגמר לנו הדלק.
‫‏לא בדקת? ‫‏-בחיי.
‫‏בדקת? ‫‏-אני לא הנהגת!
‫‏זו לא המכונית שלי. ‫‏אני לא יכולה לנהוג וגם לבדוק מצב דלק!
‫‏שקט! ‫‏-אל תגידי לי את זה!
‫‏אני מדברת על הבחור שצפר! ‫‏את פרנואידית לגמרי!
‫‏אל תקראי לי פרנואידית! את מעצבנת אותי!
‫‏נמאס לי! ‫‏-מה?
‫‏תפסיקו לצרוח זו על זו! מה הטעם?
‫‏אז מה נעשה? ‫‏-אני לא יודעת.
‫‏בואו נשרוף אותה פה.
‫‏כן, בואו נעשה על האש ונצלה נקניקיות.
‫‏יש לך רעיון טוב יותר? ‫‏שנתקשר לשירותי הגרירה של עזיז?
‫‏לאן את הולכת? ‫‏-לסאונה.
‫‏היא מעצבנת אותי. ‫‏אני רוצה לתת לה סטירה בפנים.
‫‏פארה!
‫‏מה את עושה?
‫‏פארה! את בכלל יודעת איפה אנחנו?
‫‏בסוף נגיע לתוכנית החדשות המסריחה שלה. ‫‏-לינה!
‫‏כן, או לכלא.
‫‏לינה! ‫‏-כן?
‫‏מה את רוצה ממנה? ‫‏-ראית את תחנת הדלק?
‫‏כן. ‫‏-לכי להביא דלק.
‫‏רגע, את באמת שולחת אותה לשם? חשוך!
‫‏למה שלא תלכי בעצמך? ‫‏-אנחנו דוחפות את המכונית.
‫‏זה בסדר. אין שם אף אחד. ומה נעשה איתה?
‫‏נשרוף אותה. הטלפון שלך עלייך? ‫‏-כן.
‫‏לכי. ‫‏-בסדר.
‫‏לינה, לא אישרתי לך ללכת! ‫‏-אני כבר חוזרת!
‫‏אם יקרה לה משהו, אני אשרוף אותך!
‫‏זה דפוק, אני אומרת לכן.
‫‏קדימה.
‫‏לעזאזל.
‫‏תראה. ‫‏-היי, ילדה, את בסדר?
‫‏זה סגור.
‫‏למה? את צריכה משהו?
‫‏כן. אתם יכולים לעזור לי, בבקשה?
‫‏אין בעיה. ‫‏-יש לי רק מזומן.
‫‏כמובן שנוכל לעזור. אין בעיה.
‫‏תודה. ‫‏-תוכלו למלא את זה?
‫‏היא חמודה. ‫‏-זה ייקח רק שנייה.
‫‏איך קוראים לך? ‫‏-לינה.
‫‏נעים מאוד. ‫‏-שם מקסים.
‫‏שם יפהפה. ‫‏-כמוהה.
‫‏יש לך אינסטגרם? ‫‏-אני לא באינסטגרם.
‫‏את יפה מכדי לא להיות שם. ‫‏-תודה.
‫‏בואו פשוט ניתן לה את הבקבוק.
‫‏תודה. ‫‏-אבל זה לא בחינם.
‫‏יש לי 20 אירו. הינה.
‫‏נוכל למצוא איזה סחר הוגן. ‫‏-מה?
‫‏בואי איתנו. ‫‏-אתם חושבים שאני שווה בקבוק דלק?
‫‏בחייך, לא אמרנו את זה! ‫‏-לא!
‫‏תן לי את זה!
‫‏אין צורך להתרגז. ‫‏תני לי לפחות את המספר שלך.
‫‏תשיג מכונית טובה יותר.
‫‏מה? תשיגי את תחת טוב יותר!
‫‏כן! ‫‏-היא רצינית עכשיו?
‫‏היא חזרה.
‫‏הצלחתי!
‫‏סוף סוף. ‫‏-את בסדר?
‫‏תודה.
‫‏היה בסדר? ‫‏-כן. היה בסדר.
‫‏תרטיבי אותה היטב.
‫‏מה נגיד לאימא?
‫‏נזכיר רק את השוטר.
‫‏כל זה...
‫‏יישאר בינינו.
‫‏בואו לא נזכיר את זה שוב לעולם.
‫‏בסדר?
‫‏זה הסוד שלנו.
‫‏סוד שעלול לעלות לנו ביוקר,
‫‏בדיוק כשסוף סוף יכולתי ‫‏לשפר את חייה של המשפחה שלי.
‫‏משפחה היא הכול עבורנו.
‫‏לא משנה מה נעשה ונגיד, אפילו אם נריב,
‫‏כשאחד מאיתנו בצרות,
‫‏כולם שם כדי לעזור.
‫‏אנחנו לא יכולים לנהוג אחרת. ‫‏ככה חינכו אותנו.
‫‏לעזאזל.
‫‏הוא דפק אותנו.
‫‏בן זונה.
‫‏היי. מה אתם עושים כאן?
‫‏אידיוט. ‫‏-אתם לא גרים כאן.
‫‏עוף מפה, או שאני אפרק אותך.
‫‏אני אגיד לוועד הבית. ‫‏-אתה לא תגיד כלום!
‫‏לך תזדיין! ‫‏-בסדר...
‫‏אין סיכוי שהוא דפק אותנו, נכון?
‫‏מה נעשה? ‫‏-בוא נסתלק מכאן.
‫‏מנוול.
‫‏עליי לחיות עם העובדה...
‫‏שאנחנו במצב הזה...
‫‏בגללי.
‫‏אחר צוהריים טובים. אני פארה בן טייב. ‫‏השעה 13:00. הינה הכותרות.
‫‏- סמיך יותר ממים -
‫‏תרגום כתוביות: רון לייזר