ЛІКАР У КРИЗІ
ЛІКАРНЯ НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ КОРЕЇ
ФОРМА ОЦІНКИ РОБОТИ ІНТЕРНІВ 2016
ОЦІНЮВАННЯ СПІВБЕСІДИ НАМ ХА-НІЛЬ
Чому ви вибрали анестезіологію?
Я вибрала цей напрямок, тому що мене зворушило, як анестезіологи
враховують стан кожного пацієнта, стежать за змінними життєвими показниками,
щоб швидко реагувати на різні ситуації,
дбаючи про пацієнтів.
Вони не тільки дбають про своїх пацієнтів,
але й оцінюють ситуацію в операційній та організовують…
Я не впевнений.
Не знаю, чи ви підійдете нашому відділенню.
У нашій галузі командна робота дуже важлива.
У вас нічого не вийде, якщо ви вважаєте себе кращою за інших.
Ви ж це розумієте?
Так, я це усвідомлюю.
Тоді поясніть свою репутацію.
Ми чули, що ви аутсайдер,
що не вміє спілкуватися з колегами.
Ще ми чули, що ви волієте працювати сама.
Ну, я…
Лікарко Нам.
Тобі не цікаво зустрічатися, так?
-Що? -Гей.
Що це за запитання таке?
Слухай. Я чув, що вона відшила кількох хлопців, які запросили її на побачення.
Тож вони поширюють брехливі чутки,
а її колеги-жінки уникали її з цієї причини.
Вона б не пішла на нашу спеціальність,
якби справді була егоїсткою чи воліла працювати сама.
І погляньте:
вона випустилася як найкраща студентка,
отримала найвищу оцінку за роботу в інтернатурі.
Якби вона була неблагонадійною, не отримала б таких оцінок.
Він був першим, хто в мене повірив
у тому нещадному світі.
Ха-ніль.
Чула, ти пішла в анестезіологію.
-Так. -Я теж.
Сподіваюся, ми поладнаємо.
До речі, лікар Мін Кьон-мін — твій родич?
Ні.
Правда? То чому він захищав тебе під час співбесіди?
Усі про це говорять.
Відомо, що він не має прихованих мотивів, бо сім років має дівчину.
«Вона щось на нього має?»
«Він винен їй гроші?» Людям цікаво.
-Справді? -Ти чула?
Він буде наступним старшим ординатором.
Усі професори його підтримують.
Він точно стане клінічним ординатором, а згодом професором.
Він прихильний до тебе, тож і в тебе усе складеться.
Гей.
Пригостиш мене випивкою, щоб відсвяткувати?
Ні, дякую.
Він лише вибрав мене. Він не проклав мені шлях.
Ходімо щось вип'ємо.
Ось. У цьому проблема.
У вибірці пацієнтів вже є упередженість.
Тому й сказано, що немає значущої кореляції.
Ясно.
Дякую ще раз. Мені дуже допомогли матеріали, що ви дали минулого разу.
Я радий, що допоміг. Бувай.
Кьон-міне.
Ви завтра вільні?
Чому ти вирішила мене запросити?
Просто на знак подяки.
Ви завжди дуже добрий і допомагаєте мені.
До речі, в мене є питання.
Слухаю.
Чому ви так добре до мене ставитеся?
Ну…
Я не привітна, не дружня.
Мені навіть із колегами важко спілкуватися.
Тож мені цікаво, чому ви до мене такі добрі.
Бо я тебе знаю.
Я бачу, яка ти щира й завзята.
Не знаю, чи варто це казати.
Та я не думаю, що інші знають тебе так добре.
Тому я хотів зрозуміти й допомогти тобі.
Ті слова мене завоювали.
Це добре.
Тому…
Я ніколи не сумнівалася, що він на моєму боці.
Щодо бюджету на державні дотації… Скажу професору, що це я їх запланував.
Але це зробила я.
Авжеж, я це знаю.
Що ж, скажу чесно:
професор не дуже тебе любить.
Якщо я скажу, що це зробила ти, він може відмовити.
Поки що скажу, що це зробив я.
А коли її схвалять, скажу правду.
Тоді я спростую непорозуміння. Ця пропозиція дуже важлива.
Ти знаєш, що я роблю це заради тебе?
Та все одно…
Мене викликають. Отже, справу вирішено.
Усе одно я хотіла йому вірити.
Намагалася щосили.
-Однак… -Точно.
Що думаєш про лікарку Нам?
-Лікарку Нам Ха-ніль? -Так.
Не дуже впевнений.
Розумієш, з нею важкувато спілкуватися.
Дехто з пацієнтів скаржився, що вона непривітна й зарозуміла.
Вона й зі своїми колегами поладнати не може.
У нашій галузі командна робота надважлива.
Не думаю, що вона може працювати у групі.
-Ти теж так думаєш? -Так.
Молодець. Випий.
-Дякую. -Дякую.
До речі, чи все гаразд?
Що таке?
Мені трохи ніяково казати вам про це.
Що саме?
Здається, лікарка Нам підробила дані.
Що? Дані?
Це абсолютно непростимо.
Так. Я теж був шокований.
Це був критичний показник.
Змінила критичний показник?
Як вона збирається за це відповідати?
Я теж не знаю.
Достовірність даних вирішальна.
Я не знаю, що вона робитиме.
Кьон-міне.
Що ви щойно сказали?
-Коли це я… -Лікарко Нам.
Не піднімайте голос у моїй присутності!
Пане, я ніколи такого не робила.
Я пережила стільки несправед…
Життя не завжди справедливе.
Чому ви скаржитеся?
Покваптеся, лікарю Ву.
Дайте лікарці Нам її сумку.
Ніхто мене не підтримав,
тож я нічого не могла вдіяти.
Мені це все набридло.
Я сказала собі, що ніколи нікому не довірятиму.
Але тоді…
я зустріла тебе.
Ні, сюди!
Ти втримав мене на ногах, коли я була близька до падіння.
Я остаточно закохалася в тебе.
І ось тоді мене поглинули хвилювання.
Я боялася,
що й ти мене скривдиш.
Якщо я така нестабільна,
хіба ми колись будемо щасливими?
Ми обидва страждатимемо в цих стосунках.
Тому я розриваю їх.
Я недостатньо сильна.
Мені шкода.
ЛІКАР У КРИЗІ
Божечки.
Навіщо ти зібрав так багато речей, якщо не виїжджаєш назавжди?
Біля клініки є квартира-студія, де я зможу залишитися в разі потреби.
Доведеться спати там, якщо запрацююся.
Це не через те, що тобі ніяково з Ха-ніль?
Чоне-ву.
-Це пельмені. -Боже.
Одразу поклади їх у морозилку, тоді звариш, коли захочеш.
-Це кімчі. -Добре.
Це смажені стебла часнику й маринований краб.
Дуже дякую за їжу.
-Поділися з ним. -Поділюся.
Не треба було.
Дякую за їжу.
Повертайтеся додому.
Я не назавжди йду.
Так. Сподіваюся, в тебе все буде добре.
-Не забувай їсти. -Гаразд.
Я їду. Повертайтеся всередину.
До побачення. Дякую.
-До побачення. -До побачення.
Безпечної подорожі.
До речі, мамо.
Як думаєш, чому він так різко зібрався?
Від завтра він працюватиме в клініці свого друга.
Усе одно це так несподівано. І Ха-ніль навіть не вийшла.
Він точно казав мені минулого тижня, що покличе її на побачення.
Наступного дня був похмурий і кілька днів не виходив із кімнати.
А сьогодні поїхав.
Думаю, вони розійшлися.
Цікаво, хто кого покинув.
Зараз я тебе кудись кину.
Годі базікати!
Досить вже!
Що?
Я думав, ти спиш.
Треба було попрощатися з Чоном-ву.
Ти ж чула? Він завтра повертається до роботи.
Житиме біля клініки.
Спакував купу речей і поїхав так, ніби не повернеться.
Годі вже.
Ні, не годі. Чому ти хочеш усе замести під килим?
Сучасні люди досить відкрито й відверто говорять про такі речі.
Ха-ніль, скажи.
Ви посварилися?
Чи тебе покинули?
Не кажи, що він досі не запросив на побачення.
Боже, він обіцяв мені, що запросить тебе.
Треба нам було підписати угоду.
Так, тепер я розумію.
Він фліртував із тобою, а тоді покинув, коли отримав роботу.
Ха-ніль, не зневірюйся.
Знайди роботу, кращу за його.
Це тобі треба знайти роботу!
Господи.
Ти позіхаєш, і очі на мокрому місці.
Люди подумають, що я везу тебе везу силою.
Скажи мені.
Ти відхилив мою пропозицію через свою дівчину.
То чому передумав?
-До-юне. -Що?
Хочеш соджу?
Ти мене раптом покликала гуляти, то чому тепер сидиш мовчки?
Ви посварилися?
Дай-но мені свій телефон.
Навіщо?
Ти знаєш чому. Я скажу йому, що ти п'яна.
Помиритеся, коли він приїде.
Усі пари так роблять.
Працює, як магія. Дивися.
Удай, що ти п'яна, коли приїде.
Ми розійшлися.
Що? Як це?
Що ти маєш на увазі?
Я думав, у вас усе добре.
Твоя дівчина —
то Нам Ха-ніль, правильно?
Звідки ти знаєш?
Господи, я так і думав.
Якщо так подумати,
того дня на даху я відчув, що між вами щось є.
Я припустився помилки?
Я сказав це лише тому, що ніколи не думав, що вона твоя дівчина.
Про яку помилку ти говориш?
Я розповів Гон-ран про те, як ти відхилив мою пропозицію,
тому що непокоївся через свою дівчину.
Я знав, що ви з Ха-ніль близькі, тож хотів, щоб Ха-ніль тебе вмовила.
Що?
Гей.
Можеш іти нормально?
Навіщо випила більше, ніж тобі під силу?
-Гей, Гон-ран. -Що?
Ти ж чула?
Кілька місяців тому Кьон-міна призначили професором.
Так, чула.
А чому ти його згадала?
Але він іде з посади, тому що одружується.
Серйозно?
Яка прикрість.
То чому ти мені розповідаєш?
Ну ж бо!
Прийди до тями!
Боже, Ха-ніль.
Господи.
Допоможіть, хто-небудь!
Чоне-ву, мені дуже прикро.
Я мав розповісти.
Якщо це все через мене…
Ні, ти не винен.
Тоді чому ви розійшлися?
Трясця. Я не знаю.
Тоді поговори з нею! Не відпускай її, якщо вона тобі досі подобається.
Скажи, що чекатимеш скільки буде треба.
-Знаєш що? -Що?
Я боюся, що від таких слів їй стане ніяково.
-Божечки. -Неси!
Господи!
Сюди. Обережно.
Обережно.
-Принеси склянку холодної води. -У мене в кімнаті є засіб.
-Я теж вип'ю. -Добре.
Господи.
Боже мій.
Що сталося?
Чому вона так багато випила?
КЛІНІКА ПЛАСТИЧНОЇ ХІРУРГІЇ LA BEAUTE
Вітаю.
-Добрий день. -Добрий день.
Добрий день.
Привіт.
Упевнений, ви всі знаєте лікаря Йо Чона-ву.
Певно, ви розчаровані, що на екрані він гарніший.
Але не показуйте цього.
Вона наша завідувачка консультації.
Добрий день.
Це наші консультантки.
-Привіт. -Привіт.
Це наша менеджерка з реклами.
Сестра Чон, сестра На, сестра То.
І я, лікар Пін.
Добрий день, сподіваюся, ми порозуміємося.
Я теж. Сподіваюся, що порозуміємося.
Боже.
Дуже приємно бачити, які ви приязні.
Пізніше познайомитеся ближче.
Заходь.
Гаразд.
Даруйте.
Він такий гарний.
І не кажи.
Але він виглядає трохи виснаженим, певно, через випробування.
Мені його шкода.
Але лікар Пін просив нас особисто
поводитися ніби нічого не сталося.
Добре.
Боже, вона досі спить?
Божечки, чому вона мені дзвонить?
Привіт, Сок-ча. Як справи?
Знаєш,
є один хлопець, за якого я завжди мріяла видати Ха-ніль заміж.
Він сьогодні в Сеулі.
Я подумала, що вони з Ха-ніль могли б зустрітися випити кави.
Він дуже хоче.
Господи. Ха-ніль не в стані із кимось зустрічатися зараз.
Боже, ти не розумієш, наскільки це важливо.
Ти хоч знаєш, хто він?
Знаєш ту лікарню в Пусані?
Лікарня Суйон біля перехрестя.
Так, знаю.
Велика будівля.
Він єдиний син директора лікарні.
Єдиний син директора?
Так.
Він хотів передати лікарню синові.
Але його син зірок із неба не хапає,
тому нічого не вийшло.
Зараз він хоче передати її своїй невістці.
Тому шукає лікарку.
Ясно. Невістка-лікарка.
Тож я сказала: «У мене небога в Сеулі».
Відтоді він просить мене познайомити її з його сином.
Якщо все вийде, він купить мені іномарку.
Розумієш яка справа…
Сьогодні не найкращий день, тому що вона не дуже здорова.
Зараз це не має значення.
Придумай щось
і змусь її хоча б випити з ним кави. Добре?
Я мушу йти.
-Мамо. -Привіт.
Здається, я помираю.
Боже.
Господи боже.
Живіт болить.
Ха-ніль розійшлася з Чоном-ву, так?
Тому вона так напилася.
Чому вони розійшлися?
Точно не знаю.
Їй дуже боляче. Я маю знати, що з нею, щоб допомогти.
Ну…
Вона згадувала колегу, поки була п'яна.
Вони близькі, і нещодавно його призначили професором.
Вона завжди хотіла на це місце.
Крім того, вона чула, що Чона-ву бере на роботу його друг.
Думаю, це її засмутило.
На відміну від неї, в якої все летить шкереберть,
у її знайомих усе прекрасно.
Так. Якщо це причина, тоді побачення з сином директора буде доречніше.
Це її заспокоїть,
а вона зможе забути Чона-ву, якщо зустрінеться з новою людиною.
Чи варто мені наполягти на цьому?
Мамо.
Ти хочеш мені щось сказати?
Ну…
Дехто просить тебе про послугу.
Ти ж знаєш лікарню Суйон у Пусані?
Син директора зараз у Сеулі
і хоче запросити тебе на каву.
Мене? Чому?
Ну, тому що…
Він керує лікарнею
і має запитання про лікарні Сеула.
Він хотів би поставити кілька запитань.
А я зможу відповісти на його запитання?
Якби не могла, він би тебе не запрошував.
Ну гаразд.
-То ти підеш? -Так.
-Що? -Що?
Що не так? Хіба ти не цього хотіла?
Так.
Так, хотіла.
Але я не очікувала, що ти погодишся.
Раніше ти мене про таке не просила.
То я піду.
Мені треба в душ.
Це добре чи погано?
Що я маю відчувати?
ЙО ЧОН-ВУ КЛІНІКА ПЛАСТИЧНОЇ ХІРУРГІЇ LA BEAUTE
Нарешті я повернувся.
Привіт. Ти пан Квак Че-йон?
Навіщо питати, якщо вже знаєш?
Довго чекав?
Я замовив тобі американо з льодом, бо багато хто його п'є.
Кажи. Що тебе цікавило, чому ти захотів зустрітися?
Що мене цікавило?
Хіба ти хотів зустрітися не тому,
що мав питання про сеульські лікарні?
Це менше ображає твою гордість?
Що ти сказав?
Ти знаєш, навіщо ти тут, але прикидаєшся,
ніби не поверхова й не хотіла на побачення.
Це допомагає тобі зберегти обличчя?
Я просто питаю.
Освічені люди завжди удають із себе вишуканих.
Про що ти говориш?
Якщо чесно, мені байдуже.
Мені все одно, з ким я одружуся.
Але я не люблю жінок, які прикидаються так, як ти.
-«Одруження»? -Хіба ти не чула?
Що мій батько шукає лікарку в невістки, щоб керувати лікарнею.
Твоя тітка трохи розповідала про тебе.
Багато років намагалася стати професоркою. Не вийшло, і ти стала безробітною.
Але, знаєш…
Директор сільської лікарні краще, ніж професор.
Твоя тітка сказала, що розповіла твоїй матері все.
Даруй.
Усе гаразд.
Ще залишився посуд?
Мамо, можна мені закінчити?
Не верзи дурниць. Роби, поки дядько тобі дозволяє.
Він сказав, що навчить тебе
готувати локшину, якщо кілька місяців важко працюватимеш.
Чому ти так багато позіхаєш?
-Це все через Ха-ніль? -Так.
Думаю, я припустилася помилки.
Не треба було брехати їй, щоб відправити туди.
Ні. Думаю, мама вчинила правильно.
Якби Ха-ніль знала правду, то не пішла б.
Хтозна. Може, той хлопець, — її споріднена душа.
Їй треба швидко забути хлопця, який покинув її, коли знайшов роботу.
Ні, мені слід сказати їй правду.
Мамо, нам треба поговорити.
Я можу пояснити.
Ти мене соромишся?
Соромишся, що не можеш хвалитися мною?
Як ти можеш таке казати?
Тоді чому так хочеш, щоб я знайшла роботу?
Я цього не хочу. Посада була надто гарна, щоб проґавити.
-Я зробила це заради твого щастя… -Тобто?
Просто живи успішним життям.
Я мушу бути успішною? Хіба я не можу жити просто так?
Той чоловік сказав, що знає, як я багато років хотіла стати професоркою,
але не вдалося, і я стала безробітною.
Він сказав, що директором сільської лікарні краще бути, ніж професоркою.
Але його слова мене не збентежили.
Відколи я пішла з лікарні, з мене часто глузували.
Мені було байдуже на жарти моїх тіток чи інших людей.
Але це означає, що ти з ними згодна.
Ти змусила мене піти на сліпе побачення, бо вважаєш моє життя жалюгідним!
Від цього мені ще гірше. Ти це знаєш?
-Набраний вами номер… -Чому він не відповідає?
КЛІНІКА ГІНЕКОЛОГІЇ «НАДІЯ»
Ба-до, ти зайнятий? Можеш говорити?
Допомагаю дядькові, а що таке?
Я телефонувала Ха-ніль, бо хвилююся, але вона не відповідає. Щось сталося?
Авжеж. Не починай.
Мама підлаштувала їй сліпе побачення, тож вона дуже зла.
Що? Ха-ніль ходила на сліпе побачення?
Із ким?
Я зараз надто зайнятий. Пізніше передзвоню.
Добре, бувай.
-Привіт. -Привіт.
Він чув про це чи ні?
Це посуд розмножується чи що? Його стає дедалі більше.
Кінця цьому немає.
Ба-до.
-Вимкни плиту. -Добре.
Боже, яка гаряча!
Що сталося?
Це все ти винна! Я ж казав, що не хочу цим займатися!
Але ти змусила мене, і подивися, до чого це призвело!
-Боже. -Вибач.
Я була неправа.
Я лише хотіла, щоб ти був щасливий.
З віком я втрачаю здоровий глузд.
З мене ніякої користі.
Це все я винна.
Що сталося, мамо?
Що я сказав?
Дядьку Те-соне.
Випий.
Дякую.
Ха-ніль.
Що? Хочеш, щоб я зрозуміла маму?
Ні, з'їж іще це.
Не намагайся її зрозуміти. Не варто.
Як вона могла підлаштувати їй сліпе побачення? Це смішно.
-Ти була дуже розгублена? -Абсолютно.
-А він був не твого типу? -Ані на грам.
Я чув, його батько — директор лікарні.
-Він був зухвалим через статки? -Так.
Він сказав, що я знала, що через одруження з ним стану директоркою,
і просто придурююся.
Спитав, чи така поведінка допомагає урятувати обличчя.
-Трясця. -Неймовірно.
На якій автостанції він буде? Я йому всі пасми повидираю.
Яка автостанція? Він, певно, полетів назад бізнес-класом.
Тоді, він, мабуть, уже повернувся в Пусан.
Я б його на котлету порубав, якби йому не так щастило.
Забудь. Ти не мусиш цього робити.
Ти свариш його й маму,
щоб тільки мене розрадити.
Я не дитина, розумієш?
Боже, а як шкода.
Я б посадив тебе до себе на плечі
і купував тобі зошити. А ти б усміхалася від вуха до вуха.
Тоді тебе легко було втішити.
А тепер я не знаю, як це зробити.
У мене серце крається, бо нічого не можу для тебе зробити.
Коли ти звільнилася з лікарні, я багато разів хотів спитати.
«Чому ти звільнилася?»
«Що тобі було так важко»?
Я хотів спитати, чим ми можемо зарадити.
Але я неосвічений і небагато маю.
Я тільки й можу, що підставити це плече.
Але в тебе є кращі люди, на яких можна спертися.
Дядьку Те-соне, це не так.
Не кажи такого.
Я лише кажу, що мені болить, що я нічого не можу для тебе зробити.
Як же ця капуста добре виросла.
Ти знала, що твоя мама посадила її для тебе?
-Для мене? -Так.
Вона побачила в новинах, що в ній… Як там?
Багато кальцію.
Очевидно, вона заспокоює, коли ти напружена.
Добре допомагає при депресії.
Тож вона висадила її, щойно дізналася.
Що ще вона може для тебе зробити, крім як посадити цю капусту?
До речі, Ха-ніль.
Хочу попросити тебе про послугу.
Послугу? Яку?
Ось.
ПОРОСЯЧІ НІЖКИ МІДАНҐА
Що це? Ти хотів попросити поросячих ніжок?
Так, я люблю поросячі ніжки.
Сідай.
Ходімо.
Та що це з тобою?
Думаєш, у мене зараз є апетит?
Ходімо.
Я її привів.
Я привів маму.
Молодець.
Можна нам велику порцію, поділену навпіл, і дві пляшки соджу?
Добре.
Я сьогодні вперше зачинив ресторан.
І знаєш чому?
Заради миру в нашій сім'ї.
Я сьогодні не працюю. Давайте добре вип'ємо й помиримося.
-Нема через що миритися. -Подивися на себе.
Знову хочеш відмахнутися?
Більше ніхто так не робить. Люди стали відкритими.
Вони говорять про те, що їх непокоїть, і вибачаються, якщо треба.
Люди стали більш чесними.
Саме так, Ламбадо.
Вийдемо на свіже повітря. А ви поговоріть.
Забудь. Нікуди ви не підете.
-Вона має рацію. Залишайтеся. -Це що таке?
Чому ти така дивна?
-Це не сліпе побачення. -Гей…
Більше ні слова про це. Ходімо.
-Поквапся! -Те-соне.
Ба-до.
Випий келих.
Добре.
Я сьогодні вчинила неправильно.
Пробач мені.
Я збиралася подзвонити, бо хотіла дещо тобі дати.
ПУСАНСЬКИЙ БАНК «НАДІЯ»
Що це?
Твій тато хотів подарувати тобі чекову книжку, коли ти вийдеш заміж.
Ба-да нещодавно сказав мені,
що після смерті тата в тебе якийсь час було безсоння.
Ти відчувала провину, що не поговорила з ним востаннє,
бо навчалася, так?
Тобі так боліло,
що ти не дозволила йому востаннє почути твій голос перед смертю?
Та знаєш що?
Ха-ніль, це нормально.
Можеш відпустити свою провину.
Твій тато був щасливим, що ти його донька,
до останнього подиху.
Ми з ним
були надзвичайно щасливі бути твоїми батьками.
Коли я сама народила дитину,
то зрозуміла, що оцінки моїх дітей
віддзеркалюють мої власні оцінки в житті.
ТАБЕЛЬ УСПІШНОСТІ
Боже!
Як це можливо?
Боже, Ха-ніль.
Ти просто дивовижна.
Ти ж знаєш, як я люблю цифру один. А ти всюди посіла перші місця.
-Ти молодець, правда? -Дуже добре.
Завдяки тобі здавалося, що ми теж отримали найвищі бали.
Ти насправді неймовірна.
-Любий. -Що?
Я говорила з класною керівницею Ха-ніль.
Дивися, не впади.
Ха-ніль має шанс вступити на медичний факультет у Сеулі.
Ти собі уявляєш?
Це правда?
Боже, Ха-ніль.
Вона неймовірна.
Я такий вдячний за неї.
Я теж.
Не можу повірити, що я народила таку неймовірну дівчинку.
Ми мали за щастя бути твоїми батьками
кожної миті нашого життя.
У мене депресія.
Я себе загнала,
втомлена не могла відпочивати,
тому це переросло в душевну хворобу.
Ми пишалися бути твоїми батьками.
ЛІКИ
Але тобі було так важко.
Я була дуже щаслива бути твоєю мамою.
Але ти відчувала такий сильний біль.
Пробач,
що не дала тобі щасливішого життя.
Ти не маєш відчувати ніякої провини.
Жодного разу в житті я не вважала, що в тебе жалюгідне життя.
Тому
за ці гроші
відправляйся в подорожі й куштуй усе, про що мріяла в житті.
Якщо хочеш, можеш більше взагалі не працювати.
Я хочу лише, щоб ти була щаслива.
Я не знаю, що сталося в лікарні.
Але сподіваюся, що ти це пережила
й знайшла спокій.
Будьмо.
Ти вже не плачеш?
Відтепер усміхайся.
Буду.
Що? Ха-ніль ходила на сліпе побачення?
Із ким?
Упевнений, у неї були свої причини.
НАМ БА-ДА ТВІЙ ОКЕАН
ДЕНЬ, КОЛИ НАША СІМ'Я ЗНАЙШЛА СПОКІЙ
Що це?
Чому це тобі так добре?
Ти ходила на сліпе побачення, ще й поросячих ніжок поїла.
Як це так? А я тут страждаю!
Як ти могла їсти поросячі ніжки?
Так.
Упевнений, в неї були свої причини.
-Ти сьогодні молодець. -Ти молодець, дядьку Те-соне.
Яке ж морозиво смачне й солоденьке.
До речі, ти не сумуєш за Чоном-ву?
Ти хіба не про морозиво говорила?
Так. Я сумую за ним.
Але думаю, нам краще було розійтися.
Дзуськи.
Він рідкий скарб.
Що? Я думала, він тобі не подобається.
Він не може не подобатися.
Я вже тобі казала.
Не можу забути його обличчя, коли він переїжджав.
КОМПАНІЯ ПЕРЕЇЗДІВ «СТУДІЯ ПЕРЕЇЗДУ»
Той красунчик мав такий розбитий вигляд.
Схоже, він і їв погано.
Привіт.
Божечки.
Це твій обід?
Це просто й зручно.
Та все одно
твої батьки засмутяться.
До речі, вони тебе хоч відвідують?
Ну…
Вони живуть далеко.
Ясно.
Але ж ти досить дорослий, щоб бути самостійним.
Ти й сам добре справляєшся.
Не зовсім.
Тому я заздрю Ха-ніль. У неї є сім'я, яка її любить.
Я не це мав на увазі.
Хотів сказати, що вона скоро одужає,
бо її сім'я її любить.
Так. Це ви залишили тут кімчі?
Тобі сподобалося?
Дуже смачно. Дякую.
Наступного разу ще приготую.
-Я піду всередину. -Добре. Іди.
Тому він не міг мені не подобатися.
Боже.
Ти розбила мені серце.
І він теж.
Отже…
Я була вдячна, що ви підтримували один одного.
Мені були радісно,
що ти могла йому довіритися.
Я не знаю, що ти пережила.
Але я сподівалася, що він дасть тобі розраду.
Я молилася, щоб Чон-ву допоміг тобі жити
й не картати себе.
Боже, ходімо.
Боже, моя голова.
ЙО ЧОН-ВУ
СПИШ?
Я, певно, збожеволіла.
Ти навіжена.
Ха-ніль.
Мамі потрібен перець чилі для супу з похмілля.
Мені треба в туалет. Ти принесеш?
Ні!
Ходімо!
Я не при собі.
Навіщо я відправила те повідомлення?
Привіт.
Що ти тут робиш?
Це моє помешкання. Хіба я не можу тут бути?
Ні, я не це мала на увазі.
-Привіт, колишня дівчино. -«Колишня дівчино»?
Ми зустрічалися лише два дні, але ми все одно колишні.
Ти вчора питала, чи я сплю. Так роблять колишні.
Це тому що…
Я вчора перепила, коли це писала.
Схоже, в тебе все гаразд.
П'єш, їси поросячі ніжки
і навіть ходиш на сліпі побачення.
Як ти дізнався?
Серйозно? Гей!
-Ти правда була на побаченні? -Я не знала, що то сліпе побачення.
А щодо алкоголю… Ні, поросячі ніжки…
Знову ж таки, я не маю права питати.
Хто я тобі?
Лише твій колишній, так?
Занадто не радій.
Але й не сумуй занадто.
Бувай.
Я…
Я прийшов, бо хотів дещо сказати.
Я збирався спитати, але не хотів, щоб тобі було ніяково.сук
Знала ти це чи ні,
ти ходила на побачення, пила й їла свинячі ніжки. Тож ти в нормі.
Дозволь спитати тебе, якщо вже в тебе все гаразд.
Що спитати?
Можна почекати на тебе?
Можна почекати…
аж поки тобі стане краще?
Що? Що не так?
Я надто нав'язливий?
Ти теж була жалюгідною, коли вчора надіслала мені повідомлення.
Що? «Жалюгідна»?
Так, ти була жалюгідна й нав'язлива!
Не було аж так погано.
Забудь.
Я сумуватиму й чекатиму, як і належить колишньому.
Отже…
повертайся, коли будеш готова.
Добре харчуйся.
Пий ліки вчасно й ходи час від часу на прогулянку.
Ти можеш повернутися з часом.
Бувай.
Я справді йду.
КЛІНІКА ПЛАСТИЧНОЇ ХІРУРГІЇ LA BEAUTE
Привіт, Чоне-ву.
Чому йдеш звідти? На автобусі приїхав?
Ти вчора був удома?
-Заїжджав сьогодні вранці. -Чому?
-Побачитися з Ха-ніль? -Що?
Що таке? Ви знову разом?
-Я сказав, що ні. -Не згоден.
-Годі мене діставати. -Що таке?
Востаннє тобі кажу, але я справді це відчуваю.
Якщо вона тобі досі подобається, не дай їй піти.
Для чого тобі коліна?
Якщо треба на них устати, — встань.
Що відбувається?
Так, лікар Йо буде оперувати.
Так.
Тоді до наступного вівторка.
До побачення.
Привіт.
Це божевілля. Я всім розказала, що лікар Йо перейшов до нашої клініки,
і ми сьогодні вранці зустрічаємося з пацієнтами. Дивіться.
У нас є розклад на два тижні вперед.
Лікарю Йо.
Можете завтра провести операції без розрізу?
Ну…
Авжеж.
Місцева анестезія!
Швидше!
Що нам робити? Кров не зупиняється!
Будь ласка…
Як анестезія?
Добре. Пацієнтка спить. Можете починати.
Почнімо.
Вимірювач і щипці.
Ручку.
Місцева анестезія.
Скальпель.
Я не впевнена.
Думаю, в нього ПТСР.
Серйозно?
Та на наступний тиждень у нас уже є розклад.
Якщо про це дізнаються, це жах.
І це теж,
але я чула, багато лікарів не можуть повернутися до праці після помилки.
Лікарі Йо й Пін про це говорять, тож я вам повідомлю.
Якщо це занадто, давай скасуємо операції завтра…
Ні.
Просто минуло багато часу. Завтра я буду в нормі.
Я все розповів пацієнтці.
Якщо щ ось станеться, я візьму на себе відповідальність.
Гей, зараз не це головне.
Чесно кажучи, я непокоївся.
Але я думав, ти в нормі, бо ти мав нормальний вигляд.
-Думаю, операції на завтра… -Я зможу.
Я не припущуся помилки.
Вибач за сьогодні.
Слухайте, в мене питання.
СТАРША ШКОЛА ЙОНВОН
Чому ця…
Ха-ніль. Хочеш смаженої курки?
Ні, дякую.
Дякую.
Гей, Ба-до.
-Це ти вийняв фото? -Хто це?
Якщо ти так ховаєш у книжці, це твій колишній?
Не верзи дурниць.
Це колега.
То це був ти?
Ні. Я тримаюся подалі від цих книжкових полиць, раптом мені стане зле.
Може, ти думав, що там є гроші, тому й шукав їх.
Ти ніколи не ховаєш гроші в книгах,
бо боїшся, що я їх порву, коли шукатиму.
«Ніколи не підходь до книжкових полиць».
Хіба в нас не було такого неписаного правила?
Тоді хто ж це?
Мама моїх книжок не торкається.
Точно. Минулого тижня сюди ненадовго заходив Чон-ву.
Дивився твій випускний журнал.
Може, побачив ту книгу, коли ставив назад, і побачив фотку.
Що?
Привіт, що таке?
Ну…
Ти знала, що Чон-ву працює в клініці лікаря Піна?
Так, щось чула.
Звідки дізналася?
Зіштовхнулася з ним учора.
Мені було цікаво.
Але зараз проблема не в цьому.
Ти досі до нього небайдужа?
Чи ти забудеш його? Що ти вибереш?
Про що ти говориш?
Просто я не впевнена, чи поможе тобі те, що я скажу.
Про що ти?
Ти знала, що Чон-ву страждав на ПТСР?
Звідки ти дізналася?
Сьогодні на операції в нього була панічна атака.
Але для нього нормально страждати після того, що сталося.
Мене просто вразило, що він досі тримається.
-Усе готово? -Так.
Вона поступила, і ми одразу вставили катетер.
Наш анестезіолог теж тут.
Її фото «до» на екрані.
Під час введення анестезії були проблеми?
Ні, не було.
І тиск, і пульс стабільні.
Лікарю Йо, можете починати.
ЛІКАР У КРИЗІ
Ти казав мені повернутися. Повернутися коли завгодно.
Думаю, нечесно й далі казати всім, що я в нормі.
Ха-ніль опустилася на дно через Міна Кьон-міна?
Ти про що?
Чорт!
Не думаю, що ти знаєш,
як багато для мене значиш.
Якщо мені потрібна причина, щоб подолати цю травму,
немає кращої причини за тебе.
Зробімо це разом.
Переклад субтитрів: Руслан Поліщук