GYÓGYÍR SZÍVFÁJDALOMRA
DAEHANI EGYETEMI KÓRHÁZ
REZIDENSEK TELJESÍTMÉNYÉRTÉKELÉSE 2016
INTERJÚKIÉRTÉKELŐ ŰRLAP
Miért aneszteziológus lett?
Azért ezt választottam, mert tetszett, hogy az altatóorvos
odafigyel a betegre, és mindig gyorsan reagál,
bármire is legyen szükség,
közben szemmel tartja a gyorsan változó életjeleket.
Nem pusztán a beteggel foglalkozik,
értékeli is a helyzetet műtét közben, és gondoskodik…
Nem is tudom.
Nem biztos, hogy maga kell nekünk.
Nálunk fontos a csapatmunka.
Nem lehet sikeres, aki el van telve a saját képességeivel.
Ezt maga is tudja.
Tisztában vagyok vele.
Akkor beszéljen a hírnevéről!
Úgy hallottuk, magának való ember,
aki képtelen jól kommunikálni a kollégáival.
És szívesebben dolgozik egyedül.
Nos hát…
Dr. Nam!
Semmi magánélet, igaz?
- Hogy mondja? - Ne már!
Ez meg miféle kérdés?
Azt hallottam, visszautasított pár férfit, aki randevúra hívta.
Pletykálni kezdtek róla,
ezért a női kollégák is kerülték.
Nem jelentkezett volna hozzánk,
ha önző lenne, vagy egyedül akarna dolgozni.
És nézze!
Az egyetem legjobb hallgatója volt,
a rezidensi munkáját kiválóra értékelték.
Ha megbízhatatlan, ez nem így lett volna.
Ő volt az első, aki hitt bennem
a farkastörvények uralta világban.
Ha-neul!
Hallom, jelentkeztél aneszteziológusnak.
- Igen. - Én is.
Biztos jól megleszünk.
Amúgy dr. Min Kyung-min a rokonod?
Nem.
Tényleg? Akkor miért védett meg az interjún?
Mindenki erről beszél.
Tudjuk, hogy nem akar semmit, mert hét éve barátnője van.
„Tud róla valamit a lány?”
„Tartozik neki?” Ilyesmiken gondolkodnak.
- Tényleg? - Hallottad?
Ő lesz az új vezető rezidens.
Minden főorvos támogatja.
Szakorvos lesz belőle, idővel pedig főorvos.
És mivel bír téged, előtted is szabad a pálya.
Figyelj!
Meghívhatnál valami piára.
Kösz, nem.
Csak engem választott, ennyi történt.
Igyunk valamit!
Itt van a gond.
Aránytalanul választottak betegeket.
Ezért nincs érzékelhető korreláció.
Értem.
Köszönöm! A múltkori anyagok is nagyon hasznosak voltak.
Örülök, hogy segíthettem. Szia!
Kyung-min!
Ráérsz holnap?
Miért hívtál meg?
Köszönetképpen.
Mindig segítőkész és kedves vagy.
Bár lenne egy kérdésem.
Miért bánsz velem ilyen jól?
Nos hát…
Nem vagyok sem társasági lény, sem túl barátságos ember.
Még a kollégáimmal is nehezen boldogulok.
Akkor te miért vagy ilyen jó hozzám?
Mert kiismertelek.
Látom, milyen becsületes és szorgalmas vagy.
Nem tudom, helyénvaló-e kimondanom,
de a többiek nem ismernek ennyire.
Ezért akartalak megérteni, és segíteni neked.
Megnyert magának a szavaival.
Ez finom.
Így hát…
fel sem merült, hogy ne állna mellettem.
Azt fogom mondani a főorvosnak, hogy én terveztem a költségvetést.
De én csináltam.
Nyilván én is tudom.
De őszinte leszek.
A főorvos nem kedvel téged.
Nem kockáztatnám meg, hogy elutasítsa a javaslatot.
Most azt mondom, én terveztem.
Aztán ha elfogadták, elárulom az igazat.
Tisztázhatod a félreértést. Fontos ez a javaslat.
Tudod, a te érdekedben teszem.
De akkor is…
Hívatnak. Akkor megbeszéltük.
Még hinni akartam neki.
Próbáltam minden erőmmel.
- Csakhogy… - Jó.
Mi a véleménye dr. Namról?
- Nam Ha-neulról? - Igen.
Nem is tudom.
Tudja, nem az a barátságos típus.
Pár beteg panaszkodott, hogy goromba és arrogáns.
A kollégáival sem ért szót.
A csapatmunka létfontosságú.
Szerintem nem alkalmas erre az állásra.
- Maga is így gondolja? - Igen.
Szép munka! Igyanak!
Köszönjük.
Amúgy minden rendben?
Mi a gond?
Nem szívesen mondom el.
Igen?
Szerintem dr. Nam manipulálta az adatokat.
Micsoda? Manipulálta?
Ez megbocsáthatatlan.
Engem is megdöbbentett.
A p-értékhez nyúlt hozzá.
Átírta a p-értéket?
Vállalja a felelősséget?
Nem tudom.
Létfontosságú az adatok hitelessége.
Nem tudom, mit tesz, ha lebukik.
Kyung-min!
Mit mondtál az előbb?
- Hogy én… - Dr. Nam!
Ne emelje fel előttem a hangját!
Uram, nem tettem ilyet.
Sok igazságtalanság…
Az élet nem mindig fair.
Ne nyafogjon miatta!
Gyorsan, dr. Woo!
Adja oda dr. Nam táskáját!
Nem tehettem semmit, mert különös módon
senki nem állt mellém.
Belefáradtam az egészbe.
Többé senkiben nem akartam bízni.
De aztán…
találkoztam veled.
Nem, erre!
Miattad maradtam talpon, amikor majdnem összecsuklottam.
Teljesen beléd habarodtam.
De emészteni kezdett az aggodalom.
Féltem,
hogy te is megbántasz.
Szerinted lehetünk boldogok,
ha ilyen bizonytalan vagyok?
Csak szenvednénk ebben a kapcsolatban.
Ezért szakítok veled.
Nem vagyok elég erős.
Sajnálom.
GYÓGYÍR SZÍVFÁJDALOMRA
Jesszus!
Miért pakoltál be ennyit, ha nem végleg költözöl ki?
Van egy garzon a klinika közelében. Ott lakhatok, ha szükséges.
Ha sok a munka, nem jövök vissza ide.
Nem azért, mert kínos Ha-neullal lenned?
Jeong-woo!
- Ezek gombócok. - Hűha!
Tedd őket a fagyasztóba, és bármikor megeheted.
- Ez meg kimcshi. - Jól van.
Ez sült fokhagymaszár és pácolt rák.
Köszönjük szépen.
- Egyél te is vele! - Meglesz.
Igazán nem kellett volna.
Köszönöm az ételt.
Most már menjenek csak be!
Ez nem végső búcsú.
Rendben. Remélem, jól megy majd a sorod.
- Egyél rendesen! - Jól van.
Viszlát! Minden jót!
Viszlát! Köszönjük.
- Viszlát! - Üdv!
Jó utat!
Figyelj, anya!
Szerinted miért megy el ilyen hirtelen?
Holnaptól a barátja klinikáján dolgozik.
De akkor is nagyon váratlan. És Ha-neul ki sem jött.
A múlt héten Jeong-woo azt mondta, elhívja randizni.
Aztán másnap egészen komor volt, és napokig ki sem jött a szobájából.
Most meg elment.
Szerintem szakítottak.
Vajon ki dobott kit?
Én doblak ki téged!
Hallgass el!
Hagyd ezt abba!
Mi van?
Azt hittem, alszol.
Elköszönhettél volna Jeong-wootól.
Hallottad, igaz? Holnap megint munkába áll.
A klinika közelébe költözött.
Úgy összecsomagolt, mint aki vissza sem jön.
Elég ebből!
Nem elég. Miért akarsz mindent a szőnyeg alá söpörni?
Most már mindenki elég nyitott az ilyen dolgokban.
Halljam, Ha-neul!
Összevesztetek?
Vagy kirakott?
Ne mondd, hogy nem hívott randizni!
Jézusom! Megígérte nekem, hogy elhív.
Írásba kellett volna adnia!
Igen! Most már értem.
Flörtölt veled, de lepattintott, amint munkát kapott.
Ne csüggedj, Ha-neul!
Keress az övénél is jobb állást!
Inkább te keress állást!
Jesszus!
Sóhajtozol, és könnybe lábad a szemed.
Kényszerből jössz velem?
Mesélj!
Visszautasítottál a barátnőd miatt.
Miért gondoltad meg magad?
- Dae-yeong! - Igen?
Nem iszunk szodzsut?
A derült égből hívtál ide, akkor miért nem mondasz semmit?
Összevesztetek Jeong-wooval?
Add ide a telefonod!
Miért?
Tudod te azt. Szólok neki, hogy berúgtál.
Ha megjön, kibékülhettek.
Így csinálják a párok.
Hibátlanul működik. Figyelj!
Játszd el a részeget, ha jön!
Szakítottunk.
Micsoda? Hogyhogy?
De miért?
Azt hittem, jól megvagytok.
A barátnőd
Nam Ha-neul, igaz?
Honnan tudtad?
Kitaláltam.
Ha belegondolok,
éreztem valamit köztetek aznap a háztetőn.
Elszúrtam valamit?
Fel sem merült bennem, hogy a barátnőd.
Mit szúrtál volna el?
Elmondtam Hong-rannak, hogy nemet mondtál nekem,
mert aggódsz a barátnőd miatt.
Tudtam, hogy jóban vagytok Ha-neullal, szóval gondoltam, ő meggyőzhet.
Micsoda?
Hé!
Mi lenne, ha rendesen mennél?
Miért ittál többet, mint amennyit bírsz?
- Hong-ran! - Mi van?
Hallottad?
Kyung-mint pár hónapja kinevezték főorvosnak.
Hallottam.
De miért érdekes?
Később lemondott, mert inkább megnősül.
Tényleg?
Milyen kár érte!
Miért mondod ezt most?
Ne már!
Térj észhez!
Hűha, Ha-neul!
Jóságos ég!
Valaki segítsen!
Jeong-woo, őszintén sajnálom.
Hiba volt azt mondanom.
Ha minden miattam történt…
Nem a te hibád.
Akkor miért szakítottatok?
A csudába! Nem tudom.
Akkor kérdezz rá! Ne engedd el, ha még szereted!
Mondd meg neki, hogy bármeddig hajlandó vagy várni rá.
- Tudod, mi van? - Mi?
Nem szívesen mondok olyat, ami feszélyezi őt.
- Jó ég! - Ne már!
Jesszus!
Csak óvatosan!
Finoman!
- Hozz vizet! - Van italom másnaposságra.
- Azt is hozom. - Jó.
Egek!
Atyamagasság!
Mi történt?
Miért nyakalt így be?
LA BEAUTE PLASZTIKAI SEBÉSZET
Jó reggelt kívánok!
Jó reggelt!
Szia!
Nyilván ismerik Yeo Jeong-woo doktor urat.
Csalódás lehet, hogy nem néz ki olyan jól, mint a képernyőn.
De ne éreztessék vele!
Ő a vezető konzulensünk.
Jó napot!
Ők a konzulensek.
- Üdv! - Üdv!
Ő a PR-igazgató.
Jeon, Na, Do nővérek.
És én, dr. Bin.
Üdv, remélem, jó lesz a közös munka.
Én is bízom benne.
Hűha!
Szívmelengető látni, hogy milyen barátságosak.
Még bőven lesz lehetőség ismerkedésre.
Gyere be!
Jól van.
Elnézést!
Annyira jóképű!
Nekem mondod?
Viszont megviseltnek tűnik, biztos a történtek miatt.
Sajnálom szegényt.
De dr. Bin azt kérdte, ne csapjunk felhajtást Yeo körül.
Szóval legyen így!
Rendben.
Azóta is alszik?
Ez meg minek hív?
Szia, Suk-ja! Hogy vagy?
Tudod,
kinéztem valakit He-neulnak, akihez szeretném, ha hozzámenne.
Ma épp Szöulban van.
Gondoltam, ő és Ha-neul találkozhatnának egy kávéra.
Ő abszolút benne lenne.
Ilyen állapotban Ha-neul nem találkozhat senkivel.
El nem tudod képzelni, milyen fontos ember.
Tudod, hogy ki ő?
Ismered a puszani kórházat, ugye?
A Suyeong Kórházat, a kereszteződésnél.
Ismerem.
Az a jó nagy épület.
Ő az igazgató egyetlen fia.
Az igazgató egyetlen fia?
Igen.
Ennek a fiúnak akarta átadni a kórházat,
csak hát nem ő a legélesebb kés,
úgyhogy nem lesz belőle semmi.
Most a menyének akarja átadni.
Szóval épp azt keres.
Értem. Orvos kell neki.
Én meg mondtam, hogy az unokahúgom orvos Szöulban.
Azóta is pedzegeti, hogy hozzam össze a fiával.
Ha miden jól alakul, vesz nekem egy külföldi kocsit.
Csak az van, hogy…
ma nem alkalmas, mert nem érzi jól magát.
Az most mellékes.
Találjatok ki valamit,
és legalább egy kávét igyon meg vele! Jó?
Most le kell tennem.
- Anya! - Szia!
Mindjárt meghalok.
Jesszus!
Jó ég!
Nagyon fáj a hasam.
Ha-neul szakított Jeong-wooval, igaz?
Ezért ivott annyit.
Miért szakítottak?
Jó kérdés.
Tudnom kell, mi van, hogy segíthessek, ha ennyire fáj neki.
Hát…
Részegen emlegetett egy kollégát.
Jóban vannak, és nemrég kinevezték főorvosnak.
Ha-neul is az akart lenni.
A tetejébe megtudta, hogy Jeong-woot felvette a barátja dolgozni.
Gondolom, ez felzaklatta.
Neki semmi sem jön most össze,
de körülötte mindenkinek jól alakulnak a dolgai.
Ha ez az oka, sokkal jobb lenne, ha egy igazgató fiával járna.
Az vigaszt jelentene most neki,
és elfelejtheti Jeong-woot, ha találkozik valaki mással.
Erőltessem a dolgot?
Anya!
Mondani akarsz valamit?
Hát…
Valaki tett egy ajánlatot.
Ismered a Suyeong Kórházat Puszanban?
Az igazgató fia épp Szöulban van,
és szeretne meginni veled egy kávét.
Velem? Miért?
Hát, mert…
Lenne pár kérdése a szöuli kórházakról,
ha már ő is igazgat egyet.
Szóval van pár kérdése.
És tudok válaszolni akár egyre is közülük?
Különben nem akarna találkozni veled.
Hát jó.
- Elmész? - El.
- Mi? - Mi?
Mi van? Nem ezt szeretted volna?
De.
De igen.
Csak nem hittem, hogy beleegyezel.
Nem kértél még tőlem ilyen szívességet.
Szóval elmegyek.
Megfürdök.
Ez most jó vagy rossz?
Nem is tudom, mit érezzek.
YEO JEONG-WOO LA BEAUTE PLASZTIKAI SEBÉSZET
Hát visszatértem!
Üdv! Kwak Jae-yeong?
Miért kérdezed, ha úgyis tudod?
Sokat vártál?
Jeges americanót kértem neked. Azt szokták inni.
Halljam! Mire vagy kíváncsi?
Kíváncsi?
Nem úgy volt, hogy kérdéseid vannak
a szöuli kórházakról?
Az nem sértené a büszkeséged?
Mit mondtál?
Tudod, miért vagy itt, de játszod a hülyét.
Mintha nem felszínes okból jöttél volna.
Így megőrzöd a méltóságodat?
Csak kérdeztem.
A tanultak mindig eljátsszák az úrinőt.
Te miről beszélsz?
Amúgy a legkevésbé sem érdekel.
Tök mindegy, ki lesz a feleségem.
De nem szeretem, ha egy nő adja nekem az ostobát, mint te.
- A feleséged? - Süket vagy?
Apám orvost akar a menyének, hogy átvegye a kórházat.
A nénikéd mesélt rólad.
Főorvos akartál lenni, csakhogy elszúrtad, és most munkanélküli vagy.
De tudod…
A vidéki kórházigazgató jobb, mint egy főorvos.
A nagynénéd állítólag mindent elmondott anyádnak.
Bocsáss meg!
Semmi gond!
Van még mosogatnivaló?
Anya, abbahagyhatnám?
Ne már! Addig csináld, amíg a bácsikád hagyja!
Azt mondta,
megtanít tésztát főzni, ha rendesen dolgozol.
Miért sóhajtozol ennyit?
- Ha-neul miatt, ugye? - Igen.
Azt hiszem, hibáztam.
Nem kellett volna hazugsággal rávenned.
Szerintem viszont anya jól tette.
Nem ment volna el, ha tudja az igazat.
És ki tudja? A pasi talán a lelki társa.
Túl kell lépnie Jeong-woon, aki kidobta az új munkája miatt.
Akkor is igazat kell mondanom neki.
Anya, beszélnünk kell!
Meg tudom magyarázni.
Kínos vagyok neked?
Zavar, hogy nem tudsz dicsekedni velem, igaz?
Hogy mondhatsz ilyet?
Akkor miért akarsz munkát találni nekem?
Nem azt akarom. De ez egy kihagyhatatlan lehetőség volt.
- Azért tettem, hogy boldog légy. - Boldog?
Hogy újra sikeres lehess.
Muszáj sikeresnek lennem? Nem élhetek egyszerűen így?
Az az ember tudta, hogy főorvos akartam lenni,
de nem sikerült, és nincs munkám.
Szerinte egy vidéki igazgató jobb, mint egy főorvos.
De nem is az zavart, amit mondott.
Sokszor kigúnyoltak, miután eljöttem a kórházból.
Nem érdekelt, ha a nénikéim vagy mások nevettek rajtam.
De ezek szerint egyetértettél velük.
Azért küldtél el a vakrandira, mert szerinted szánalmas az életem.
Ettől sokkal rosszabbul érzem magam. Tudod?
- A hívott szám… - Miért nem veszi fel?
NŐGYÓGYÁSZAT
Ráérsz, Ba-da? Beszélhetünk?
A bácsikámnak segítek, de mi van?
Aggódom Ha-neulért, de nem veszi fel a telefont. Baj van?
Naná! El nem tudod képzelni.
Ki van akadva anyára, mert vakrandira küldte.
Mi? Ha-neul vakrandira ment?
Kivel?
Most nem tudok beszélni. Később visszahívlak.
Oké. Szia!
- Jó napot! - Jó napot!
Vajon hallotta?
Ezek az edények osztódással szaporodnak? Egyre több van.
Sosem fogynak el.
Ba-da!
- Kapcsold ki a sütőt! - Jó.
Jaj, de forró!
Mi baj?
A te hibád. Mondtam, hogy nem akarom ezt a munkát.
Erőltetted, hogy dolgozzak, és nézd, mi lett!
- Istenem! - Ne haragudj!
Hiba volt.
Csak azt akartam, hogy boldog légy!
Egyre rosszabb döntéseket hozok.
Haszontalan vagyok.
Az én hibám.
Mi a baj, anya?
Mivel akasztottalak ki?
Bácsikám!
Igyál!
Kösz.
Ha-neul!
Mi az? Azt akarod, hogy értsem meg anyát?
Nem. Itt van még ez is.
Ne akard megérteni! Nem érdemes.
Hogy csaphatott be a vakrandival? Fel nem fogom.
- Ideges voltál? - Borzasztóan.
- És nem volt az eseted? - Kicsit sem.
Hallom, kórházigazgató az apja.
- Az orrod alá dörgölte, hogy gazdag? - Igen.
Azt mondta, játszom a hülyét, pedig tudom, hogy ha hozzámegyek,
akkor én leszek az igazgató.
És megkérdezte, így őrzöm-e meg a méltóságomat.
- Őrület! - Hihetetlen!
Hol száll fel a buszra? Megtépem!
Buszra? Gondolom, első osztályon repült haza.
Akkor már otthon lehet.
Péppé vertem volna, ha nem ilyen mázlista.
Felejtsd el! Semmi szükség rá.
Azért szapulod őt meg anyát,
hogy jobban érezzem magam.
Nem vagyok ám gyerek.
Bárcsak az lennél!
A nyakamba ültetnélek,
és vennék pár munkafüzetet. Fülig érne a mosolyod.
Akkor még könnyű volt boldoggá tenni.
Most azt sem tudom, hogyan vigasztaljalak.
Fáj a szívem, mert semmit sem tehetek érted.
Meg akartam kérdezni, miután eljöttél a kórházból.
Miért mondtál fel?
Mi volt olyan nehéz?
Meg akartam kérdezni, tudnánk-e segíteni.
De sem tanult, sem vagyonos ember nem vagyok.
Csak a vállamat nyújthatom, hogy támaszkodhass rá.
De biztos van, aki erre is alkalmasabb nálam.
Bácsikám, ez nem igaz!
Ne mondj ilyet!
Csak azt mondom, fáj, hogy nem tehetek érted semmit.
Mekkorát nőttek a káposzták!
Tudtad, hogy anyukád neked vetette őket?
- Nekem? - Igen.
A tévében látta, hogy… Mit is mondtak?
Sok bennük a kalcium.
Az nyugtatólag hat, ha feszült vagy.
Jó a depresszióra.
Szóval rögtön elvetette őket.
Mi mást tehet érted azon túl, hogy káposztát termeszt?
Jut eszembe,
kérhetnék egy szívességet?
Szívességet? Mit?
Itt vagyunk.
MIDANGI SERTÉSLÁB
Mi van? Az a szívesség, hogy egyek sertéslábat?
Igen, imádom a sertéslábat.
Ülj le!
Gyerünk!
Jesszus! Mi ütött beléd?
Szerinted van most étvágyam?
Gyerünk!
Elhoztam!
Mármint idekísértem.
Szép volt!
Kérünk egy nagy vegyes tálat két üveg szodzsuval.
Máris!
Ma zártam be először az éttermet.
És tudjátok, miért?
A családi béke érdekében.
Ma nem dolgozom. Igyunk, mint a kefekötő, és béküljünk ki!
- De nem is vagyunk haragban. - Nocsak!
Megint szőnyeg alá akarod söpörni.
Ma már nem így megy, nyíltan kell beszélni.
Az emberek elmondják, mi fáj, és tudnak bocsánatot kérni.
Ma mindenki őszintébb.
Ez az, Lambada!
Menjünk ki, ti meg beszélhettek.
Felejtsd el! Nem mentek sehová.
- Igen, maradjatok! - Mi ez?
Miért feszengesz így?
- Ez nem vakrandi. - Hé…
Ezt most már hagyd! Gyere!
- Siess! - Tae-seon!
Ba-da!
Igyál egy pohárral!
Jól van.
Hiba volt az, amit ma tettem.
Bocsáss meg!
Fel akartalak hívni, mert szeretnék adni valamit.
PUSZANI HOPE BANK
Mi ez?
Apukád az esküvőd napján akarta odaadni ezt a betétkönyvet.
Nemrég Ba-dától tudtam meg,
hogy álmatlansággal küszködtél apukád halála után.
Lelkifurdalásod volt, mert épp tanultál,
és nem vetted fel, amikor utoljára hívott.
Biztos nagyon fájt,
hogy nem hallhatta a hangodat még egyszer, mielőtt meghalt.
De mondok valamit.
Semmi baj, Ha-neul.
Engedd el a bűntudatot!
Édesapád az utolsó szívdobbanásáig boldog volt,
hogy ilyen lánya van.
Mi ketten
borzasztóan büszke szüleid voltunk.
Miután anya lettem,
rájöttem, hogy a gyerekeim érdemjegyei
egyben az én életemet is minősítik.
BIZONYÍTVÁNY
Azta!
Ez meg hogy lehet?
Te jó ég, Ha-neul!
Hihetetlen vagy!
Szeretem az egyes számot. Mindenben te vagy az első.
- Ügyes vagyok, igaz? - Nagyon.
Neked hála mintha a mi bizonyítványunk is kitűnő lett volna.
Csodálatos vagy!
- Drágám! - Igen?
Beszéltem Ha-neul osztályfőnökével.
Kapaszkodj meg!
Ha-neult felvehetik a szöuli orvosi egyetemre.
Hát nem hihetetlen?
Ez igaz?
Te jó ég, az én lányom!
Elképesztő!
Olyan hálás vagyok érte!
Én is.
Hihetetlen, hogy ilyen fantasztikus lányt szültem!
Életünk minden pillanatában
boldogok voltunk, hogy a szüleid lehetünk.
Depressziós vagyok.
Beteg a lelkem,
mert túl keményen hajtottam,
és sosem álltam meg pihenni.
Büszkék voltunk rá, hogy a szüleid lehetünk.
GYÓGYSZER
De rengeteget küszködtél.
Büszke voltam, hogy az anyukád lehetek.
De hatalmas fájdalmaid voltak.
Sajnálom,
hogy nem tudtam boldogabb életet biztosítani neked.
Ne legyen lelkiismeret-furdalásod!
Soha nem éreztem úgy, hogy szánalmas lenne az életed.
Szóval
járj el kirándulni,
és egyél bármit, amit szeretnél, ebből a pénzből!
Az sem baj, ha sosem lesz munkád.
Csak azt szeretném, hogy boldog légy.
Nem tudom, mi történt a kórházban,
de remélem, hogy el tudod felejteni,
és megtalálod a békédet.
Egészségedre!
Befejezted a sírást?
Akkor mosolyogj!
Az lesz.
Mi? Ha-neul vakrandira ment?
Kivel?
Biztos jó oka volt rá.
NAM BA-DA AZ ÓCEÁNOD
A CSALÁDI HARMÓNIA NAPJA
Ez meg mi?
Hogyhogy ilyen jó neked?
Vakrandira mentél, és sertéslábat vacsoráztál?
Hogyhogy? Nekem annyira fáj!
Hogy ehettél sertéslábat?
Persze.
Nyilván jó oka volt rá.
- Összejött. - Ügyes voltál, bácsikám!
Ez a jégkrém édes és nagyon finom.
Egyébként nem hiányzik Jeong-woo?
Az előbb még a jégkrémről volt szó.
De igen. Hiányzik.
Mégis úgy a legjobb, ha most befejezzük.
Legjobb egy frászt!
Ritka kincs.
Micsoda? Azt hittem, nem kedveled.
Lehetetlen nem kedvelni.
Mondtam már.
Nem tudom elfelejteni, hogy nézett ki a beköltözése napján.
KÖLTÖZTETÉS
Az a jóképű fiú össze volt törve.
Láthatólag nem is evett rendesen.
Hé!
Jó ég!
Ez az ebédje?
Egyszerű és laktató.
Akkor is.
A szüleinek megszakad a szíve.
Jut eszembe, meglátogatják majd?
Hát…
Elég messze laknak.
Értem.
Persze ennyi idősen már lehet független.
Nagyon jól megvan egyedül is.
Nem vagyok.
Irigylem is Ha-neult a gondoskodó családjáért.
Nem úgy értettem.
Csak hogy hamarosan talpra áll,
mert a családja törődik vele.
Maga hagyta itt a kimcshit?
Ízlett?
Nagyon finom volt. Köszönöm.
Máskor is készítek magának.
- Most bemegyek. - Menjen csak!
Ezért nem tudtam megállni, hogy megkedveljem.
Hűha!
Megszakadt érted a szívem.
És érte is.
Úgyhogy…
örültem, amikor egymásra találtatok.
Megkönnyebbültem,
amiért társra lelsz benne.
Nem tudom, min mentél keresztül,
de reméltem, hogy mellette vigasztalódhatsz.
Imádkoztam, hogy Jeong-wooval olyan életet élhess,
amiben nem kell gyötörnöd magadat.
Na jó, menjünk már!
Jesszus, a fejem!
YEO JEONG-WOO
ALSZOL?
Elment az eszem.
Te agybajos!
Ha-neul!
Anya kér csilipaprikát a levesbe.
Kakilnom kell. Hoznál fentről?
Ne!
Nyomás!
De hülye voltam!
Miért írtam neki?
Szia!
Hogy kerülsz ide?
Nem jöhetek a saját lakásomba?
Nem úgy értettem.
- Szia, excsajom! - Excsajod?
Két napig jártunk, de attól még az exem vagy.
Az éjjel azt kérdezted, alszom-e. Egy ex csinál ilyet.
Csak azért írtam rád,
mert tegnap nagyon berúgtam.
Úgy látom, jól megvagy.
Iszol, sertéslábat eszel,
még vakrandira is mész.
Honnan tudod?
Komolyan? Ne már!
- Tényleg randiztál? - Nem tudtam, hogy randi lesz.
Ami pedig az ivást meg a sertéslábat illeti…
Nincs semmi jogom rákérdezni.
Ki vagyok én?
Csak az exed.
Ne légy túl boldog!
De túl szomorú sem!
Szia!
Mondani szeretnék valamit.
Kértem volna valamit, de nem akartalak zavarba hozni.
De ha tudtál róla, ha nem,
randiztál, ittál, és sertéslábat ettél, szóval jól vagy.
Márpedig ha jól vagy, akkor megkérhetlek.
Mire?
Hadd várjak rád!
Hadd várjak…
amíg talpra állsz!
Mi az? Mi baj?
Túlságosan tapadok?
A te üzeneted is elég szánalmas volt az éjjel.
Micsoda? Szánalmas?
Szánalmas és tapadós voltál!
Nem is volt annyira vészes.
Felejtsd el!
Sóvárogni fogok utánad, és várlak.
Szóval…
gyere vissza, ha készen állsz!
Egyél rendesen!
Szedd a gyógyszereidet, és néhanapján sétálj egy jót!
Ha majd eljön az ideje, visszatérhetsz hozzám.
Szia!
Most tényleg elmegyek.
LA BEAUTE PLASZTIKAI SEBÉSZET
Szia, Jeong-woo!
Miért onnan jössz? Buszoztál?
Hazamentél az éjjel?
- Csak reggel néztem be. - Miért?
- Ha-neul miatt? - Mi van?
Megint összejöttetek?
- Nemet mondtam. - Nem hiszem.
- Ne idegesíts! - Mi van?
Utoljára mondom, de tényleg ezt érzem.
Ne engedd el, ha még szereted!
Mire való a térded?
Ha le kell térdelned, hajrá!
Mi a helyzet?
Igen, Yeo doktor úr fogja műteni.
Igen.
Jövő kedden találkozunk.
Viszonthallásra!
Jó reggelt!
Elképesztő! Meghirdettem, hogy felvettük dr. Yeót,
és ma reggelre nyüzsögnek a páciensek.
A jövő hét is végig be van táblázva.
Doktor úr!
Szemhéjplasztikát vállal holnapra?
Nos…
Persze.
Érzéstelenítőt!
Siessen!
Mi legyen? Nem áll el a vérzés!
Kérlek…
Hogy sikerült az altatás?
Jól. Már alszik a beteg. Kezdheti.
Vágjunk bele!
Kérem a csipeszt!
Tollat!
Érzéstelenítőt!
Szikét!
Nem is tudom.
Poszttraumás stressze lehet.
Komolyan?
Viszont a jövő hét végéig tele vagyunk.
Slamasztikába kerülhetünk.
Ez is igaz, de úgy tudom,
sok orvos nem is állhat munkába egy műhiba után.
Dr. Yeo és dr. Bin megbeszélik, aztán majd szólnak.
Ha ez túl sok most, mondjuk le a holnapi műtéteket…
Nem.
Csak rég csináltam. Holnapra rendben leszek.
Mindent elmondtam a betegnek.
Bármi is történik, azért vállalom a felelősséget.
Most ne erre koncentráljunk!
Nem mondom, hogy nem aggódtam.
De nem látszott rajtad, hogy gond lenne.
- A holnapi műtétek… - Menni fog.
Nem fogok hibázni.
Ne haragudj a maiért!
Kérdezhetnék valamit?
YEONGWONI GIMNÁZIUM
Ez meg miért…
Ha-neul! Kérsz sült csirkét?
Kösz, nem.
Remek.
Hé, Ba-da!
- Te vetted ezt ki? - Ki az?
Mivel egy könyvbe dugtad, gondolom, a pasid volt.
Még véletlenül sem.
Munkatárs.
Szóval te vetted ki?
Nem, kerülöm a könyvespolcot, émelygek a közelében.
Talán pénzt kereshettél bennük.
Nem dugsz pénzt a könyvekbe,
mert félsz, hogy eltépem őket keresés közben.
„Ne menj a könyvespolc közelébe!”
Nem ez volt az íratlan szabályunk?
Akkor ki tehette?
Anya nem nyúl a könyveimhez.
Jeong-woo egy darabig idebent volt a múlt héten.
Az évkönyvedet nézegette.
Láthatta a könyvet meg a fotót is, amikor visszatette.
Micsoda?
Szia! Mi a helyzet?
Hát…
Tudtad, hogy Jeong-woo dr. Bin klinikáján dolgozik?
Igen. Hallottam.
Te honnan tudod?
Tegnap összefutottunk.
Csak érdekelt.
De most nem ez a lényeg.
Érzel még valamit iránta?
Vagy el fogod felejteni? Melyik lesz?
Miről beszélsz?
Nem tudom, segít-e, ha ezt elmondom neked…
Mit?
Tudtál Jeong-woo poszttraumás stresszéről?
Te honnan tudsz róla?
Ma pánikrohamot kapott a műtőben.
Persze nem meglepő, hogy küszködik a történtek után.
Sőt, tetszik is, hogy így kitart.
- Készen állunk? - Igen.
Behozták, kapja az infúziót.
Itt az aneszteziológus is.
A műtét előtti képe a monitoron van.
Volt bármi gond az altatás során?
Nem volt.
Vérnyomás és pulzus stabil.
Kezdheti, doktor úr.
GYÓGYÍR SZÍVFÁJDALOMRA
Azt mondtad, bármikor visszajöhetek.
Nem tisztességes erősködnöm, hogy jól vagyok.
Ha-neul Min Kyung-min miatt került padlóra?
Hogyhogy?
Rohadék!
Szerintem nem is sejted,
mennyit jelentesz nekem.
Ha valami átlendíthet ezen a traumán,
nálad nincs rá alkalmasabb.
Csináljuk együtt!
A feliratot fordította: Kamper Gergely