DOCTOR SLUMP
Unchiul meu face milmyeon de 20 de ani.
Nimeni nu știe de ce s-a răzgândit după ce a lucrat
la fabrica de chiftele de pește a tatălui meu după serviciul militar.
Ba-da a fost destul de sârguincios în ultima vreme.
De ce tai castraveți noaptea?
De ce îmi petrec serile de vineri pregătind zeamă?
Trebuie să tai.
Dar tot nu sunt sigură
cât îl va ține.
Apropo,
Ha-neul tot nu are loc de muncă și stă degeaba acasă?
Nu am auzit nimic nou, deci așa cred.
Doamne, și ce dacă e doctor? E o casnică fără slujbă.
Exact.
Wol-seon se lăuda că Ha-neul urma să devină profesor.
Doamne, sunt sigură că va veni plină de griji astăzi.
Mi se frânge inima gândindu-mă cât de abătută e.
Vai, și eu îmi fac griji!
Cât despre mama, era mai mândră ca niciodată.
Incredibil! Facem băuturi la prima întâlnire.
De ce nu?
După ce fermentează,
o putem bea cu niște piept de vită. Nu ar fi plăcut?
Ai zis că durează trei luni?
Atunci s-o bem în a suta zi împreună.
De ce am sărbători asta? Nu suntem copii.
De ce? Vreau să celebrez fiecare clipă.
Te voi trata bine.
Voi fi cu tine și voi lua mâncare fină.
Voi căra eu ce e greu.
Te voi proteja.
Incredibil!
Cum poți să bei atât de elegant dintr-o sticlă?
- Ce frumos a fost! - Nu fi prostuț!
- Bine, am o întrebare. - Ce este?
De când ești atât de drăguță?
Serios!
- Hong-ran are iar iubit. - Încetează!
- Ce întrebări pui! - Și a realizat ceva.
A fi îndrăgostit e ca atunci când aștepți să fermenteze vinul de prune.
E la fel de extraordinar.
Toată lumea își trăia viața,
și mergeam și eu încet pe calea mea.
„Ce fel de peisaj mă așteaptă după acest colț?”
„Chiar mă simt bine acum?”
Iată ce întrebări îmi puneam.
DOCTOR SLUMP
Bun.
Gustați!
- E primul meu milmyeon. - Doamne!
Ai tăiat castravetele și ai făcut singur sosul?
Bineînțeles.
Tot eu am făcut zeama și tăițeii.
Trebuie să-l pozez!
Primul milmyeon al lui Ba-da.
Mănâncă, altfel se înmoaie!
Bine.
Seamănă la gust cu al tău.
- Nu? - Da.
Nu este rău.
Doamne!
Incredibil!
De ce plângi?
Nu e chiar așa de gustos.
Fiindcă sunt mândră de el.
Poftim?
De ce plângi pentru niște milmyeon?
Ți s-a agravat depresia?
Neobrăzatule…
Am auzit că l-ai ajutat pe unchiul zi de zi până ți-a ieșit.
Ai mai fost atât de perseverent cu ceva înainte?
Nu.
S-a lăsat de taekwondo în trei zile.
A renunțat la Arte în trei zile.
A renunțat la postul la stat înainte de a da examenul.
Exact.
Era întruchiparea celui care renunță.
Dar… ai făcut asta cu stăruință și perseverență.
Ba-da.
Mă bucur că ai perseverat și ai reușit să faci ceva.
Asta ne doream și noi.
Să te gândești ce vrei cu adevărat să faci în viață în timp ce lucrezi aici.
Da, te voi ajuta în orice fel pot.
Este foarte gustos!
M-am întors!
Vino aici!
- Scuze de întârziere! - Hai!
- Gustă! - Arată bine.
- Cum este? Fii sincer. - Ce?
Este un fel nou?
Are un gust un pic diferit.
Cum așa?
Este un pic cam fad.
Și poate fiindcă am întârziat, dar tăițeii sunt cam înmuiați.
Și…
Ce e?
- Nu-l mânca! - Poftim?
Ce e?
Unchiule!
Unde vă duceți?
- Hai afară! - Ce s-a întâmplat?
- Vino cu mine! - Ba-da!
- Hai afară! - Stai, eu…
- Ce este? - Hai afară!
Am făcut ceva?
ÎNCHIS
Serios?
Ba-da a făcut acel milmyeon?
Ba-da pe care îl știu eu? Fratele tău?
Da, cred că a muncit din greu.
La văzul mâncării, m-am făcut de râs
și am plâns pentru că în sfârșit se maturizase.
Doamne, și eu i-am criticat mâncarea! Nu-i de mirare că am fost dat afară.
Să fiu sinceră, mă frustra să-l văd cum se lasă pe tânjală.
Așa că am fost mândră să văd că a realizat ceva.
- Mi s-a luat o grijă de pe cap. - Înțeleg.
- Și cu grija mea cum rămâne? - Poftim?
Te-am rugat să fii familia mea,
dar nu mi-ai răspuns.
Pe atunci n-aveam timp.
Doar știi bine.
Ba-da!
Ce-i asta?
Te sfiești fiindcă ai primit primul tău salariu?
Nu de-asta.
Mi-ai dat brusc un plic doldora de bani.
Nu știu dacă să-l accept.
De ce te porți așa de matur?
Mereu îmi cereai câte 50.000 de woni.
Cheltuiește-i cu cap. Nu-i da pe băutură și jocuri.
Asta eu hotărăsc.
Cine-și mai plătește muncitorii cu plicul? Ești atât de rămas în urmă!
Pa!
MILMYEON TRADIȚIONAL DE BUSAN
Puișorii mei!
Ce faci?
De ce mângâi plicul ăla?
Ți-a scris vreo fată o scrisoare?
Scrisori în ziua de azi? Nu se mai poartă.
Sunt înconjurat numai de antichități.
Ha-neul, hai la un grătar!
Sunt sătulă de la milmyeon.
Și ce dacă? Am chef să cumpăr.
Să cumperi?
Faci tu cinste?
- Da. - Mai zi o dată!
Vrei să cumperi tu, în loc să-mi ceri mie?
E ciudat și pentru mine, că nu ți-am făcut niciodată cinste.
Repede, că se închide curând!
Auzi?
Visez cumva?
Am fost păcălită? Chiar ești Ba-da?
Ești sigur că nu e o mască?
- Ce ciudat! - Eu sunt.
- Haide! - Doamne!
HANYANG HWARO
Ce gust are primul răsfăț al fratelui tău?
Este delicios.
Nici nu visam că mă vei invita la masă.
Nici eu.
Ce adult bun am devenit, culmea!
Mănâncă!
Mereu am luat bani de la tine,
dar îmi doream să te invit la masă o dată.
De ce doar o dată? Ține-o tot așa!
O să mă gândesc.
De ce? Nu te limita la vorbe, treci la fapte!
Te-am invitat acum, așa că mănâncă!
Mănâncă.
Sunt plină, nu mai încape nimic.
Iată comanda dumneavoastră!
Mulțumesc!
- Ce-i asta? - Pentru mama și unchiul.
Dă-mi mie nota!
Nu, am zis că plătesc eu.
Dar îmi faci o poză plătind.
Să pară că e ceva banal. Înțelegi? Ca o poză de paparazzi.
Bine.
Doamne!
Crezi că am fost respins?
Am cerut-o de soție,
dar nu mi-a răspuns de câteva zile.
Nu mi-a răspuns în niciun fel.
Nu ți-am spus că e prea devreme?
Și acum ce faci?
Probabil că nu e sigură ce să-ți răspundă.
Ești potrivit pentru întâlniri,
dar nu pentru căsătorie.
Ce vorbești acolo? Nu e adevărat.
Nu tu decizi asta.
E hotărârea ei.
Ia gândește-te!
N-ar fi răspuns deja dacă aveai stofă de soț?
Doamne!
Ce e?
Mă întreb ce anume nu-i place la tine.
Să te văd acum!
- Luptă până la capăt! - Ești un burlac.
- Fie! Până aici ți-a fost! - Fie!
A venit pacienta.
Bine, mă pregătesc.
Puteai să-mi trimiți un mesaj în loc să vii până aici.
Păi…
Era ciudată de la consultație, și voiam să mă asigur.
Ciudată? Cum așa?
Se tot răzgândea, și cred că a înregistrat în secret.
De asemenea, mirosea a alcool în timpul consultației.
Cu toate astea,
va fi mulțumită dacă operația va fi un succes.
Doar mă știi.
Nu am spart niciun vas de sânge.
Sunt îndemânatic și mă mișc cu viteza luminii.
Nu știam. Oricum, mult noroc!
Nemernicul!
Bună dimineața! Să fim cei mai buni și azi!
Vă voi reface desenul
de la consultație și îl voi face mai exact.
Nu vreau să mai ajung la operație, așa că vă rog să fie ultima.
Aveți încredere!
- Administrați 0,5 ml de ketamină. - Da.
Marker.
Te-ai pregătit pentru conferința de săptămâna viitoare?
Încă nu. E oarecum dificil.
Dă-mi prezentarea, să o văd și eu.
Mulțumesc, dna profesor!
Mâine sunt mulți pacienți. Să ai grijă de ei!
- Da, dna profesor. - La revedere!
IUBITUL
Ești în operație? Nu sări peste mese.
Bună!
Jeong-woo, luăm cina împreună?
Mi-ar plăcea. Gândește-te la ce vrei.
Mă gândesc și fac o rezervare.
O rezervare?
Hai să mâncăm o friptură admirând râul Han!
Așa, brusc?
Păi… am ceva să-ți spun.
Ne vedem diseară!
Vezi? Nu sunt potrivit doar pentru întâlniri.
Doamne!
Sunt extraordinar!
Bine. Fă să fie comod
și simplu!
- Domnule doctor! - Bună, dr. Nam!
Ești liberă acum? Putem bea un ceai?
Sigur, să intrăm.
O priveliște peste râu și niște vin…
E seara perfectă pentru un răspuns.
Jeong-woo!
Bună!
Este frumos localul. Când ai mai fost aici?
Crezi că am mai fost aici? L-am căutat pentru noi.
Ai căutat acest local și ai rezervat o masă?
Cu ce ocazie?
Ei bine…
Nu mâncăm înainte, mai bine?
Sunt prea emoționat ca să mănânc.
Nu poți să spui ce ai de spus?
- Poftim? - Mai am un pic și mă sufoc.
Păi…
De fapt, voiam să-ți dau un răspuns cu privire la inel.
Nici nu-i nevoie să răspund, fiindcă și eu simt la fel.
Dar…
S-a întâmplat ceva.
Ce?
Șeful vrea să plec în străinătate șase luni.
Poftim?
La anul deschidem un nou spital pentru copii.
Vrea să vizitez spitale din străinătate
și să verific secțiile de anestezie.
Înțeleg.
Stai puțin!
Dar tu ce vrei să faci?
Păi…
Sinceră să fiu, cred că ar fi interesant.
Sunt curioasă și cred că va fi de folos.
Și atunci ce te oprește?
Totuși, mă simt prost că trebuie să fim despărțiți
timp de șase luni
după ce m-ai cerut de soție.
Mă simt prost să te las aici.
Ha-neul!
Vreau să faci întotdeauna cum te îndeamnă inima.
Nu vreau să fiu motivul pentru care ești reticentă
să iei o decizie sau alta.
Ți-am spus că nu vreau să-ți stau în cale.
Nu-ți bate capul cu mine
și du-te.
Jeong-woo!
- Ce faci? - Ce e?
Friptura era dincoace.
Mănâncă!
- Se răcește. - Bine.
Așadar, când pleci?
A fost cam din scurt.
Trebuie să plec curând. Luna viitoare.
Luna viitoare?
Mi-e sete.
Aia e vază.
Sunt prea multe pahare.
Pariez că și alții s-au păcălit, nu?
E minunată oferta!
Felicitări!
Mersi!
E o ofertă grozavă.
Mă bucur pentru tine.
Pare împăcat și nu prea.
Fir-ar!
Poftim? Șase luni?
Tu glumești? Cum să aștept șase luni?
Și trei luni pare mult.
Și o lună este mult. Îți dau voie o zi! Nu, nu pleca!
De ce?
Drace!
Credeam că lucrurile începeau să se aranjeze pentru noi.
Nu!
Nu te duce! De ce?
De ce?
Te rog, nu pleca!
Te implor!
Jeong-woo!
Așteaptă-mă!
Nesuferitule!
Era cât pe ce!
- Ce-i cu fața asta? - Ce-i cu ea?
Ești abătut de câteva zile.
Ce-ai pățit? Ha-neul te-a respins?
Nu m-a respins.
Atunci ce e? Au scăzut acțiunile luate din despăgubire?
- Ai luat o țeapă imobiliară? - Vrei să pleci odată, te rog?
Să plec? Cum?
Mă scuzați! Deschideți, vă rog!
Pleacă, te implor!
Cum să plec?
Stai așa!
Ce este?
A făcut reclamație vreun pacient?
Dr. Bin Dae-yeong!
Nu sunteți doamna Oh Ji-eun? Ce vă aduce aici?
Ce-ai de gând să faci cu ochii mei?
Ai promis că mă vei face să arăt bine, dar sunt inegali!
Nu sunt inegali, doamnă.
Nu minți! Știam că vei nega.
Uite!
Această parte are 3 mm, iar cealaltă parte are 3,1 mm.
Mi-ai distrus viața!
Ieri am fost așa la o probă și am fost descalificată.
Doamnă, deja v-am explicat totul.
Din cauza feței asimetrice și a mărimii inegale a ochilor,
pleoapele vor avea un aspect inegal chiar dacă sunt egale.
Și abia au trecut cinci zile,
așa că edemul ar putea face să pară mai rău.
Aveți răbdare. Dacă tot nu vă place, refac…
Nu, mulțumesc!
Am avut încredere într-un șarlatan!
Cred că ești beată. Mai bine vii altădată…
Ascultă!
Vreau o despăgubire
și să răspunzi pentru că n-am primit rolul.
De ce să răspund pentru asta?
Să fim cinstiți.
Trebuia să amâni operația dacă voiai acel rol.
Insiști degeaba, deja ți-am explicat.
Insist? Ai tupeu, după ce mi-ai distrus viața.
La o parte!
- Doamnă! - Ar trebui să…
Doamnă!
Ce faceți aici?
Vă rog, doamnă!
Nu pot să cred că a văzut asta.
Probabil că-i dezamăgită de mine.
Am spus că o voi proteja,
dar m-a protejat ea.
Doamne, ce idiot sunt!
Intră!
Am auzit.
- Deja a mers vorba? - Da.
Toți au crezut că e o ciudată și nu voiau s-o iei ca pacientă.
Am vrut doar să fac cât mai multe operații.
Procedura a decurs bine, așa că nu ne facem griji.
Dar să nu mai fiți atât de amabil și nu mai acceptați pacienți ciudați.
Bine.
CERERE DE DEMISIE
Ce-i asta?
- Sper că veți fi bine fără mine. - Pleci?
Te-am supărat cumva?
Da, în multe feluri.
Stai un pic!
Nu-mi spune că pleci
pentru că mă văd cu cineva, iar tu mă placi.
Ce aiureală mai e și asta?
Aiureală?
Ultima dată ai spus
că te-ai îndrăgosti de mine dacă am fi izolați.
De aceea, celelalte asistente au tresărit.
Am spus așa doar
ca să vă ajut, că erați ezitant cu dna dr Lee.
Mi-am făcut de rușine familia când v-am sărutat din căzătură.
Atunci…
demisionezi pentru a restabili onoarea familiei sau așa ceva?
Nu de-asta.
- Voi călători. - Vei călători?
Dintotdeauna am visat să-mi dau banii pe călătorii prin lume.
Vreau s-o fac până nu e prea târziu.
Așa, deci?
Am de gând să-mi caut fericirea.
La revedere, dr. Bin!
CLINICA DE CHIRURGIE PLASTICĂ LA BEAUTE
Te simți bine?
Nu mă simt bine.
O pacientă a făcut reclamație, iar Hong-ran a fost de față.
Și mai rău, asistenta Do pleacă.
- Poftim? - M-au copleșit veștile rele.
Am reușit să ajung unde sunt acum doar cu ajutorul asistentei Do.
Sunt trist că pleacă, fiindcă mă bazam pe ea.
Sunt sigur că îi vei duce lipsa.
Fă-o să se răzgândească!
N-o să asculte.
Și dacă ar face-o, mi-ar pica prost.
Trebuie să-și urmeze visul.
Visul?
Visul ei e să călătorească înainte de a fi prea târziu.
O admir pentru că spune asta.
Nu e uimitor că are un vis?
Îi sclipeau ochii când vorbea.
Sunt lucruri pe care le poți face doar acum.
Nu am vrut să fiu egoist și să-i stau în cale.
Dacă îmi pasă de ea,
trebuie s-o las să plece.
IUBITUL
- Ai terminat cu munca? - Da.
Eu mai am să verific fișele.
Serios?
Cât timp îți ia?
Cam zece minute?
Înțeleg.
Pot să te aștept înăuntru?
Cum?
Ce este?
Voiam să te iau acasă.
Tu lucrează liniștită. Eu îmi fac treaba cât aștept.
Nu, vin mâine mai devreme să termin.
Hai să mergem!
- Mergem? - Mergem.
I-ai spus șefului că mergi?
Încă nu.
I-am cerut niște timp de gândire.
- De ce? - Păi…
Șase luni pot fi și scurte, și lungi.
Poate că m-am repezit.
Ai părut tulburat și asta m-a deranjat.
Și acum că sunt profesor, sigur voi avea multă treabă de făcut.
Deja mă descurc bine, așa că n-am de ce să plec în străinătate.
Și nu vreau să te las.
Sunt de acord.
Nu vreau să pleci.
Cum să nu-ți văd chipul frumos șase luni?
Dar mi-am schimbat părerea.
Unele lucruri le poți face doar acum.
Nu cred că e drept din partea mea să-ți răpesc asta.
Șase luni e o nimica toată. Ne vom suna des.
Te voi vizita când voi avea timp.
- Zău? - Da.
Mă vei vizita în America?
Bineînțeles.
Poți să-mi faci și mie un tur al spitalelor lor.
În acea zi
m-am purtat cu neglijență pentru că eram agitat
de vestea neașteptată.
Dar acum vorbesc serios.
Ar trebui să pleci.
Jeong-woo…
Dar promite că vei sta mai mult cu mine până atunci!
Vei ieși cu mine de câte ori vreau. Bine?
Bine.
Îți mulțumesc!
Și eu!
Apropo,
te-ai prins că eram tulburat?
Nu, deloc.
Vorbesc serios.
Doamne!
Bună ziua, dle!
M-am gândit.
Vă voi accepta oferta.
Aștept cu nerăbdare.
Bravo!
Doamne!
- O să fac față? - Bineînțeles.
- Poți s-o faci. - Pot.
Ce senzație ciudată!
La ce te referi?
Mă gândesc că vei merge pe aici fără mine.
Șase luni vor zbura, nu?
Sigur că da.
O să mă suni des?
Poți să fii sigură!
O să mă vizitezi, nu-i așa?
Deja mi-e dor de tine!
O să-mi lipsești atât de mult!
Mi-e dor de tine și când ești aici!
Ce-o să mă fac?
Jeong-woo!
Deja îmi lipsești.
Nu mă părăsi!
Poftim? Ce vreți să spuneți?
Vă retrageți oferta? De ce?
Să fiu sincer,
dna prof. Na a vrut să-l trimită pe prof. Kim.
Dar prof. Kim a refuzat, așa că oferta a ajuns la tine.
Dar s-a răzgândit, apoi.
Deci, dna prof. Na crede că e mai bine să plece ea.
Îmi pare rău.
Promit să te recomand prima dacă se va ivi o altă ocazie.
Trebuie să plec.
N-ar fi trebuit să facă oferta.
Doamne!
Ha-neul!
Bună, Jeong-woo!
Și tu ai terminat cu serviciul?
Nu, mi-am luat liber fiindcă ai terminat mai devreme.
Te-am rugat să ieși cu mine înainte să pleci.
Am planificat cinci întâlniri, și una ar fi
să te aștept în secret, ca să mergem de mână acasă.
- Să știi… - Nu-i nimic.
N-am așteptat mult. Cam 17 minute?
- Să mergem! - Bine.
TTEOKBOKKI
Ce plăcut e să luăm o gustare împreună, după serviciu!
Nu-i așa?
Da, așa cred.
Dar această fericire nu va dura mult
din moment ce pleci pe 3, luna viitoare.
Jeong-woo…
Nu trebuia să spun asta.
Nu te stresa! Sunt doar trist că pleci, dar nu te opresc.
Sunt mândru că ești o femeie modernă care-și ia zborul
în lumea asta largă.
Putem mânca tteokbokki în fiecare zi după ce te întorci.
- Ascultă… - Ascultă tu!
Nu pun presiune pe tine, da?
Bine.
Deci, acum urmează…
- De ce te uiți așa? - Poftim?
Corect.
Trebuie să fii curioasă ce căutăm aici.
Prima dată când te-am văzut frumoasă
a fost când am venit aici, și aveai un aer fericit
după ce ai luat monedele.
Am venit aici fiindcă am vrut să retrăiesc momentul.
De ce am ochii în lacrimi? Ce se întâmplă cu mine?
Jeong-woo, trebuie să-ți spun ceva.
- Oferta a fost retrasă… - Cum?
Nu spune asta!
Era să plâng, dar mi-a trecut.
Uite…
Nu voi plânge cât te voi aștepta.
Voi lucra cu mine cât ești plecată.
Așa că…
O secundă!
Alo?
Plec în 10 minute. Bine.
Nu-ți face griji pentru mine și concentrează-te pe muncă.
- Bine? - Bine. Dar eu…
O să murim!
Felicitări!
Ce-i asta?
Ce faceți?
Jeong-woo a vrut o petrecere de adio,
așa că am organizat-o în stil american.
Poftim?
Ia loc! Mă dor picioarele.
- Fuguța! - Vino!
- Hai aici! - Fuga!
Să mergem!
Bine.
PETRECERE DE DEBUT ÎN SUA
Ține!
Ce?
Nu te afunda în muncă când ajungi acolo.
Vizitează locuri și mănâncă bine cu banii ăștia.
- Vai! - Și din partea mea!
E o pernă cu hrișcă.
Cică e greu să te adaptezi la pernele străine.
Am lucrat toată noaptea la ea. Să-ți fie de folos și să dormi bine!
Iar începe!
Rămas-bun nu înseamnă
Că ne despărțim pentru totdeauna
Înseamnă doar
DEBUT ÎN SUA - BRAVO
Ne vom întâlni din nou
Momentele noastre împreună
Vor dăinui în amintiri
Ne vom găsi drumul
Dr. Nam, regret sincer că oferta a fost retrasă.
Sigur va veni și șansa ta.
Felicitări pentru debutul tău în SUA!
- Felicitări! - Stai, mamă!
Eu…
Să fiu sinceră…
- Te rog, nu pleca! - Doamne!
- Nu cred că pot face asta. - Ce să faci?
Să te las să pleci.
- Nu, dar… - Nu pleca, Ha-neul!
Stai!
Am nevoie de tine lângă mine!
Promite-mi că nu pleci!
- Ce? - Bine?
Te rog, nu pleca!
- Lasă-mă! - Te rog, nu pleca!
Ha-neul…
Te rog, nu pleca…
Te rog să nu pleci, Ha-neul!
Ce-ai făcut?
Te-ai udat bine de tot.
- De unde ai știut? - Ce?
Cum adică?
Ai spus că nu mă vei împiedica să plec.
Acum de ce mă oprești?
Știai că nu mai plec, nu?
O să fiu sincer.
Ți-am văzut mesajul din greșeală.
Mesajul?
S-a anulat? Ce naiba s-a întâmplat?
Au decis să trimită un alt profesor.
Este absolut ridicol.
Se joacă cu tine? Cum au putut să se răzgândească?
Trebuie să fi fost supărată, dar n-ai putut spune nimic.
Nu este adevărat.
Am spus ce gândeam.
Trebuie să plec.
Dle doctor!
Treaba nu era bătută în cuie dacă a refuzat prof. Kim?
Mi-ați făcut oferta după aceea,
iar eu am acceptat să merg.
Cred că trebuie să merg.
De ce să renunț la o decizie la care am reflectat îndelung?
Pentru că președintele o favorizează?
Dră prof. Nam.
Dle doctor.
Am decis ceva când urma să mă întorc aici.
Mi-am promis să mă exprim deschis dacă mă simt jignită.
Știu că nu va schimba nimic,
dar simt nevoia să mă exteriorizez.
La început am fost puțin supărată,
dar m-am exteriorizat și am trecut peste asta.
Mi-a fost și mai rău.
Îți mulțumesc că m-ai ajutat să salvez aparențele,
dar îi voi spune și familiei mele. N-are rost să țin secret.
- De ce zâmbești? - Se pare că te-ai schimbat.
- Serios? - Da.
Și eu zic la fel.
Bun.
Voiai să ieșim la cinci feluri de întâlnire înainte să plec.
Câte avem până acum?
Am venit acasă de mână, am fost la sala de jocuri
și am avut petrecerea de adio.
Am avut trei și au mai rămas două.
Să le facem!
Nu le irosim, dacă le-ai planificat. Ce mai facem?
M-am gândit că vei pofti la mâncare coreeană, odată ajunsă acolo.
Sigur că există restaurante coreene și acolo.
Dar nu aș fi și eu acolo, așa că voiam să gătesc pentru tine.
Serios?
Ce gustos va fi!
M-ai impresionat deja când ai făcut gimbap.
- Pot să fiu nerăbdătoare? - Nu fi șocată.
Ce entuziasmată sunt!
Bine. Și ultima cum e?
- E secret. - Haide!
De ce? Spune-mi!
Vechea Ha-neul ar fi gândit:
„De ce nu mă pot duce? Ce îmi lipsește?”
Aș fi fost descurajată și demoralizată.
CLINICA DE SĂNĂTATE MINTALĂ
Dar acum știu.
Chiar dacă nu obțin rezultatul dorit, deși muncesc din greu,
am voie să fiu supărată o vreme.
Voi anticipa și mă voi pregăti
pentru următorul meu succes.
Doamne, arată delicios!
Cu ce pot să te ajut?
Chipul tău frumos mă ajută destul.
Nu te prosti!
Este adevărat.
Ce bine arată!
E o masă regală, nu doar mâncare coreeană.
Cum ai pregătit tot?
Am făcut niște cursuri de gătit.
Mănâncă!
Mulțumesc pentru masă!
Ia o gălușcă!
Poftim! Ia-o și pe asta!
- Este bun? - E delicios.
E incredibil că ai făcut doar niște cursuri!
Viața e o călătorie lungă.
Doar fiindcă n-am găsit ceva prețios într-un anume moment sau loc,
nu înseamnă că viața mea e lipsită de sens.
Cred acum că norocul meu
mă va aștepta mâine
sau în altă parte.
- Ai simțit cu adevărat așa? - Da.
Mi-a făcut griji când am auzit vestea despre profesorul Min
după ce i-ai văzut fotografia aici.
Dar ai căpătat curaj…
Mă bucur să văd că ai devenit
mai puternică.
Așa crezi?
Cum te simți? Crezi că ești mai sănătoasă?
Cred că m-am făcut bine.
Atunci mai facem un test?
„Sunt fericită.”
TEST DE DEZNĂDEJDE ȘI DEPRESIE
„Sunt împăcată.”
DA
„Sunt dezamăgită de viitor.”
NU
„Sunt dezamăgită de mine însămi.”
NU
„Privind înapoi, viața mea a fost plină de eșecuri.”
NU
Cred că ești mai bine acum.
Nu e nevoie să mai vii aici.
Ești sigur de asta?
Deții deja puterea de a-ți învinge durerea.
Tot efortul pe care l-ai depus până azi
te va proteja de acum încolo.
Nu-i nevoie să mă conduci.
Prefer să văd cum pleacă pacienții mei în ultima lor zi aici.
CLINICA DE SĂNĂTATE MINTALĂ SUNSHINE
Sunt foarte mulți pacienți, nu-i așa?
Dar… așa cum mergem la bibliotecă să citim cărți
sau la galeria de artă să ne uităm la tablouri,
ei vin aici ca să se facă bine.
Așa că…
se fac cu toții bine.
Ce înseamnă asta?
Înseamnă că vor deveni fericiți?
Nu.
Vor accepta necazurile.
„E posibil să fiu iar nefericit, dar nu-i nimic.”
„Am puterea de a îndura necazurile, dacă e să vină.”
Asta cred ei.
Hai repede!
Doamne!
De ce vrei să-mi iei o poșetă?
Tu nu ai una decentă.
Primul salariu n-a ajuns, am strâns din următorul.
Cum ți se pare? Am pus ochii pe ea.
Doamne, dar ai muncit din greu pentru banii ăia.
Vai!
E un milion de woni?
Hai să plecăm!
De ce? Vreau să-ți cumpăr una.
- Haide! - Doamnă!
Pot să o văd pe aceasta?
E din colecția de iarnă? E exact genul ei.
- Arată bine. - Haide!
De ce? Așteaptă!
Vino aici! Stați să văd.
Îmi cer scuze!
Stai așa!
Vino înapoi!
Doamne, când ai pregătit toate astea?
Le-am pregătit de dimineață.
Aoleu, asta-i tot?
N-ai pus cârnați sau pui?
Nu, mănânci ce-i aici.
Nu mai fi mofturos!
Dar ție nu-ți plac morcovii.
E în regulă, pentru că sunt adult. Sunt mare deja.
Nu e corect. Ar trebui să dai un exemplu bun.
- Dle Bin! - Da?
Tu ce crezi?
Ai dreptate. Ar trebui să fie un exemplu bun, nu?
Vrei să spui că sunt o mamă care dă un exemplu prost?
Nu, nu asta am vrut să zic.
E copil, așa că-i țin partea.
Îmi ții partea? Mă tratezi ca pe un copil?
Ba nu.
Revino-ți, mamă!
Lasă-mă să te hrănesc.
- Gura mare! - Mersi!
Ești cel mai tare.
Și tu la fel.
Nu că e bun?
Ce-i asta?
De ce m-am întristat?
Ce drăguț!
Trebuia să o iei.
N-am știut că n-ai ambiție.
E mai bine așa.
Cum să-mi las fiul să-mi cumpere o poșetă de 1,8 milioane?
Doar nu-s senilă!
Și ăsta-mi place mult mai mult.
O să-l folosesc zilnic.
Ce frumos e că ai serviciu!
Am primit un portofel cadou,
precum și înghețata asta bună.
Nu-i așa?
Nu-s ca Ha-neul, dar nici de lepădat, nu?
Ce tot spui acolo?
Tu și Ha-neul sunteți diferiți.
Nu contează. Mereu mă cerți.
Știu, dar asta nu înseamnă că nu contezi pentru mine.
Doar ești copilul meu, te ador.
Nu te obosi cu minciuna!
Știu că ea e mai bună.
Ea e doctor, iar eu, un om banal. Știu că te mândrești cu ea.
Destinele noastre au fost decise de la început.
Ea e Ha-neul fiindcă cerul era senin atunci.
Eu sunt Ba-da ca să mă potrivesc cu ea.
Ce tot vorbești?
Ți-am zis așa fiindcă am visat oceanul.
- Serios? - Da.
Am visat un curcubeu întins peste un ocean sclipitor.
Nu am putut uita cât de superb arăta chiar și după ce m-am trezit.
Așa că am decis să te numesc Ba-da în loc de Curcubeu.
Serios?
Așa cum ai spus,
poți deveni proprietar de clădire sau să preiei restaurantul unchiului.
Mi-este egal ce faci.
Întotdeauna vei rămâne
acel curcubeu deasupra oceanului sclipitor.
Așa că strălucește în felul tău! Bine?
Ce siropos a fost!
Vorbești des siropos despre curcubeie.
Hai să-ți fac o poză!
Așa să fac?
Bine.
- Zâmbește! - Bine.
- Să vedem. - Trimite-mi-le!
Bine.
FIUL MEU A GĂTIT!
Vai, ce drăguță arăți!
FIUL MEU
Ce drăguț!
Asta arată bine!
N-am căscat de plictiseală.
N-am dormit azi-noapte, am citit pentru conferință.
Probabil că ești obosit.
- Vrei niște cafea? - Cafea?
Poftim!
KOPIKO - BOMBOANE CU CAFEA
Poate pentru că ești obosit, dar arăți letargic astăzi.
Nu-s chiar așa letargic.
Sincer,
sunt un pic jenat să te văd.
- De ce? - Din cauza incidentului
de la clinică.
Asta era?
Pacienta nu avea dreptate.
Totuși, mi-e jenă că ai văzut asta.
Am spus că te voi proteja când am făcut vinul de prune.
Dar m-ai protejat tu.
Cine stă să se gândească la asta?
Putem să ne protejăm reciproc cu rândul.
Totuși, eu sunt mai în vârstă.
Încerc să te impresionez.
Nu ies cu tine ca să mă impresionezi.
Îmi place că ești cald la suflet.
Mi-am dat seama că prefer sufletele pure și bune.
Îmi place că ești un om sincer, care își petrece timpul
căutând furnici cu un băiețel.
Cred că a fost greu să te desparți și de asistenta Do, și de Jeong-woo.
Nu mi-a fost greu.
Acum că se simte mai bine, e normal să-și deschidă
clinica lui, s-o conducă cum vrea.
Oricum venea momentul să plece.
Ea vrea să-și urmeze visul.
Așa că o voi lăsa să plece.
Și nu doar pe ea.
Dacă tot suntem aici, te las și pe tine să pleci.
Ce?
- Pe mine? - Da.
- De ce? - Ca să-ți deschizi cabinet.
Dar n-au trecut nici șase luni!
Și ce dacă? Contează că ți-ai revenit acum.
Și totuși…
Am făcut rău reputației clinicii tale când s-a auzit
că am scăpat bisturiul când operam.
Dar tu tot m-ai ajutat
să mă pun pe picioare. Îți sunt dator.
Mă poți răsplăti plecând.
Nu-mi permit să te plătesc atât.
Acesta este
momentul să pleci.
Nu ar fi adus vorba de asta,
așa că am spart eu gheața.
Asta e tot.
Doamne! Ce-ai pățit?
Vezi? Ești un om foarte bun.
Sunt foarte fericită în această relație.
Cum se pregătește pentru clinică?
Nu știu sigur.
Acum că are bani, o să-și cumpere o mașină frumoasă.
AUDI SELECȚIE VITEZE
Nu-și va deschide o clinică mai mare,
să se întoarcă în forță?
MILMYEON TRADIȚIONAL DE BUSAN
NU A EXISTAT O ASTFEL DE CLINICĂ
CLINICA DE CHIRURGIE PLASTICĂ LOGIN
Felicitări, Jeong-woo! Sunt mândră de tine.
Ți-ai deschis clinica ta.
Ce e? De ce plângi?
Pare ciudat.
Înainte nu m-am gândit să-mi deschid clinică.
Dar acum sunt emoționat.
Canapeaua e fantastică!
Masa asta e minunată.
Voi dona mulți bani, voi face fapte bune și voi munci din greu.
Viața mea e grozavă…
Ești incredibil.
Dar te vei descurca singur? Înainte aveai mulți medici.
Da, am vrut să încep mai modest.
Voi accepta puțini pacienți și voi forma legături personale cu ei.
Nu vreau să mă epuizez.
Poftim!
Nu trebuia!
Voiam să bem ceva.
Să sărbătorim în cadru mai intim.
O petrecere în doi?
Ia loc!
Jeong-woo a început un nou capitol din viața sa.
Și cei din jurul meu
își trăiau, de asemenea, viața.
Ba-da își realizează visul.
Vrea să devină celebru cu milmyeonul lui.
Și… n-a mai cerut bani de la noi.
MILMYEON TRADIȚIONAL DE BUSAN
Bună ziua!
Nu livrăm mâncare acasă.
- Nu de-asta am venit. - Dan-bi!
Tae-seon?
Tu ești?
Ți-a fost bine? Nu.
Cum ți-a fost? Nu.
Ce te aduce aici?
Fac livrări prin zona asta
și am venit să mănânc.
Tu ce faci în Seul?
M-am mutat aici.
Doamne, a trecut o veșnicie!
Îmi amintesc când ai venit la Busan
și mi-ai cerut informații.
Nu te-ai schimbat deloc.
Nici tu.
M-ai îndrumat
spre faimoasa supă de porc și orez, milmyeon, și restaurantele nakgopsae.
Ești același om cu suflet cald
și ospitalier.
Nu spuneai că te duci să lucrezi la fabrica cumnatului tău?
Am lucrat.
Pentru că-ți plăcea milmyeonul,
mâncam asta mereu la întâlniri.
Da.
Așa că m-am gândit că mă vei vizita
dacă aș deschide un restaurant cu milmyeon.
La asta m-am gândit la început, când m-am mutat aici.
Și iată-te aici!
Te-ai căsătorit?
Nu.
Te vezi cu cineva?
Nu.
Bine, atunci.
Unchiul și-a regăsit prima iubire.
M-am rugat ca viața lui liniștită
să fie plină de fericire ca o gălușcă dodoloață.
LIVRARE CU DRAGOSTE
DAN-BI VINE SĂ-ȚI UMPLE VIAȚA GOALĂ
Mama a râs și a plâns cel mai mult…
din cauza noastră.
Nu a mai cultivat varză.
A vrut să-și țină promisiunea că își va crește bine copiii.
Am admirat-o cu tot sufletul
cum se străduia să facă ce putea mai bine zi de zi.
Așa.
Salutare, prieteni!
Vă salut, prieteni!
Nu ne-am văzut demult.
Sunt sigur că nu mulți dintre voi
sunt curioși să afle ce-am mai făcut.
Cu toate acestea, am decis să filmez azi
ca să vă arăt ce mai fac.
Doamne!
Ce este? Ți-e rușine?
M-am obișnuit deja.
Dar domnișoara Lee?
- Știe ce faci? - Păi…
Știe totul și totuși mă place.
E fericită cu mine, așa cum sunt.
Cât despre acest om cu suflet bun…
MICHELANGELO AL CHIRURGIEI
SĂ NE ÎNTÂLNIM CU DR. BIN ȘI ORCHESTRA FIERBĂTORUL DE OREZ
El va avea o viață fericită cu cineva exact ca el.
Vreau o porție de 25.000 de woni.
- Bine. - Dle Han!
Cum știați de noi?
Jeong-woo mi-a povestit despre voi, băieți.
Înțeleg.
Am auzit că v-a operat.
Voiați niște ajustări, dar chiar așa?
Ascultă!
Aveam ceva pe spate.
Dar n-aveați nevoie mai mult pentru față?
Ia te uită, pungașilor!
Vă luați de mine ca pe vremuri!
Nu vă mai cumpăr mâncarea. Pa!
- Glumeam și noi. - Veniți înapoi!
- Gustați! - Încercați asta!
- E cu sosul nostru special. - Noi l-am făcut.
- E bun! - Nu-i așa?
- E bun! - Noroc!
Noroc!
Mult noroc!
Orice zi poate fi plină de greutăți.
Dr. Kang.
Dorești să lucrezi cu mine?
Vreau un om de încredere.
Dar cred că pot să trec
peste orice în viață.
Iar noi, în final…
Pe întuneric, clinica îmi aduce aminte de acea zi.
Ce zi?
Am căzut în fața tribunalului,
în ziua când ți-am dat argumentarea.
Da, așa e.
M-ai dus la clinica ta închisă pentru a-mi trata rana.
Încăperea goală m-a făcut să mă gândesc la tine și mi-a frânt inima.
Acum văd cum te-ai pus pe picioare
și mă copleșesc emoțiile.
Voi fi sincer.
Nu aș fi reușit fără tine.
Mai știi ziua când n-am ajuns să vedem răsăritul soarelui?
Sigur că da.
A fost păcat, pentru că bătuserăm drum lung.
Mie-mi spui!
Ce ai zice…
să mergem acum?
Chiar acum?
Mai am o întâlnire la care vreau să merg.
Să privim împreună răsăritul. M-a supărat că n-am putut data trecută.
Deci, ce zici?
Să mergem?
- Bine, să mergem! - Hai!
- Frumos! - Oare mai sunt bilete?
Când am trăit prima dată disperarea,
totul ne scăpase de sub control.
Credeam că viața ni se terminase.
Credeam că nu vom mai fi în stare
să scăpăm vreodată de crizele noastre.
Și totuși,
crizele n-au fost chiar așa de adânci precum am crezut la început.
Am plâns împreună în acea noapte.
Ne-am îndurat durerea,
ne-am învins temerile
și ne-am revenit, într-un final.
MIN KYEONG-MIN
Am învățat să suferim un pic și să prețuim amintirile pentru mult timp.
Dr. Yeo, puteți începe.
În cele din urmă, am reușit să scăpăm de crizele noastre.
Ce frumos!
- Iată-l! - Așa e!
Ce rotund și frumos e!
În sfârșit, am reușit să vedem răsăritul!
Așa e.
Sper să ne înțelegem mereu.
- Bine. - Bine.
Așa…
Știi că încă nu mi-ai răspuns?
La ce te referi?
La cererea mea în căsătorie.
Facem pozele de nuntă curând,
deci, ce mai contează?
Tot trebuie să-mi dai un răspuns, bine?
Doamne! Bine.
Hai să ne căsătorim odată!
Să ne căsătorim odată?
Am întârziat, sau cum?
Răspunde-mi cum trebuie!
Nu, nu pot.
Cum adică? Normal că poți.
Stai! Unde te duci?
- Eu… - Vino înapoi!
Mi-e prea jenă să stau.
Stai că vin și eu!
Azi pot să fiu fericită,
iar mâine tristă, așa, dintr-odată.
Dar nu e nimic.
Dacă există tristețe, va exista întotdeauna și fericire.
Avem puterea de a îndura
tristețe și necazuri.
Și asta e suficient.
EPILOG
NAM HA-NEUL, YEO JEONG-WOO NE CĂSĂTORIM!
DA! - VREI SĂ TE CĂSĂTOREȘTI A SPUS DA! - DRAGOSTE
MAGAZINUL „ALEEA CETĂȚII”
DOCTOR SLUMP
Subtitrarea: Mirela Matei