DOCTOR SLUMP
Min morbror har gjort milmyeon i 20 år nu.
Efter lumpen jobbade han på min pappas fiskbiffsfabrik,
men ingen vet varför han plötsligt ändrade sig.
Ba-da har varit ihärdig på sistone.
Varför skär jag gurka på kvällen?
Varför kokar jag buljong en fredagskväll?
Jag borde fortsätta.
Men jag är osäker på
hur länge han fortsätter.
Förresten,
är Ha-neul fortfarande arbetslös och hänger hemma?
Jag har inte hört något, så jag antar det.
Varför vara läkare om man bara sitter hemma?
Exakt.
Wol-seon brukade skryta om att Ha-neul skulle bli professor.
Hon är säkert väldigt orolig idag också.
Vad hemskt, hon kommer att vara helt förtvivlad.
Jag är också orolig.
Min mamma har aldrig varit så stolt i hela sitt liv.
Tänk att vi gör vin på vår första dejt.
Varför inte?
När det har jäst och är klart
kan vi äta grillad oxbringa till det. Hur gott blir inte det?
Tar det tre månader?
Då kan vi dricka det på vår hundrade dag ihop.
Varför ska vi fira det? Vi är inga barn.
Varför inte? Jag vill fira varje stund.
Jag ska vara snäll.
Jag ska höra av mig och köpa god mat.
Jag ska bära allt som är tungt.
Jag ska skydda dig.
Vad löjlig du är.
Hur kan dricka ur en flaska så elegant?
-Det är så fint. -Vad säger du?
-Jag har en fråga. -Vadå?
När blev du så söt?
Allvarligt.
-Hong-ran började dejta igen. -Sluta.
-Sluta ställa märkliga frågor. -Hon insåg en sak.
Att vara kär är som att vänta på att plommonvinet ska jäsa.
Det är lika underbart.
Alla levde sina liv
och jag gick sakta på min väg.
"Vad väntar runt hörnet?
Mår jag helt bra nu?"
Det var sådana frågor jag ställde mig.
DOCTOR SLUMP
Okej.
Smaka.
-Det är min första milmyeon. -Oj.
Har du skurit gurkan och gjort såsen själv?
Självklart.
Jag har gjort buljongen och nudlarna också.
Jag ska ta en bild.
Ba-das första milmyeon!
Ät nu. Det blir mjukt.
Okej.
Den smakar ganska likt din.
-Eller hur? -Ja.
Den är inte illa.
Jösses.
Otroligt.
Varför gråter du?
Så god är den väl inte?
Jag är bara så stolt över honom.
Va?
Varför är du dramatisk över milmyeon?
Har depressionen förvärrats?
Din lilla…
Jag hörde att du har hjälpt morbror varje dag för att göra det här.
Har du någonsin varit så ihärdig förut?
Nej.
Han slutade träna taekwondo efter tre dagar.
Och konstskolan efter tre dagar.
Han gav upp statstjänsteprovet innan övningsboken ens kom.
Precis.
Han var urtypen av en som ger upp.
Men… du gjorde det här med tålamod och uthållighet.
Ba-da.
Jag är bara glad att du höll ut och uppnådde något.
Det var det vi ville.
Tänk på vad du verkligen vill göra i livet medan du jobbar här.
Ja, jag hjälper till på alla sätt jag kan.
Det är jättegott.
Jag är tillbaka.
Kom in.
-Ursäkta, jag är sen. -Fort.
-Smaka. -Okej. Det ser gott ut.
-Hur smakar det? Var ärlig. -Va?
Är det en ny rätt?
Det smakar lite annorlunda.
Hur då?
Den är lite smaklös.
Kanske för att jag kom sent, men nudlarna är lite mjuka.
Och…
Vad är det?
-Ät inte. -Ursäkta?
Va?
Morbror Tae-seon.
Vart ska du?
-Kom med ut. -Vad är det för fel?
-Följ med. -Ba-da.
-Kom. -Vänta, jag…
-Vad händer? -Kom nu.
Har jag gjort något?
STÄNGT
På riktigt?
Gjorde Ba-da milmyeonen?
Den Ba-da som jag känner? Din bror Ba-da?
Ja, han måste ha jobbat hårt.
När jag såg den färdiga rätten
grät jag som en dåre för att han äntligen har mognat.
Och jag kritiserade hans rätt. Inte konstigt att jag blev utkörd.
Ärligt talat var det frustrerande att se honom vara så slapphänt.
Så jag var stolt att se honom åstadkomma något.
-Mindre oro för mig. -Jag förstår.
-Min oro, då? -Va?
Jag bad dig att bli en del av min familj,
men du svarade inte.
Jag kunde inte svara då.
Det vet du.
Ba-da.
Vad är det?
Blir du blyg för att du fick din första lön?
Nej, det är inte därför.
Jag fick plötsligt ett kuvert fullt med pengar.
Ska jag verkligen ta dem?
Varför beter du dig plötsligt så moget?
Du brukade alltid be mig om 50 000 won.
Spendera dem klokt. Slösa inte allt på sprit och spel.
Det är upp till mig.
Och vem ger lön i kuvert nuförtiden? Du är så gammaldags.
Hejdå.
BUSANS ORIGINALMILMYEON
Min älskling.
Vad gör du?
Varför smeker du brevet?
Har en tjej skrivit till dig?
Handskrivna brev nuförtiden? Det är gammaldags.
-Jösses. -Jag har så många gamlingar runt mig.
Ha-neul, vi går och äter kött.
Jag är mätt av milmyeonen.
Vi går ändå. Jag vill bjuda dig.
Bjuder du mig?
Betalar du?
-Ja. -Säg det igen.
Vill du bjuda istället för att be mig?
Det är konstigt för mig också, för jag har aldrig bjudit dig.
Vi måste skynda oss! De stänger snart.
Du.
Är det här en dröm?
Blir jag lurad? Är du verkligen Ba-da?
Säkert att det inte är en mask?
-Det här är lurt. -Det är jag.
-Kom. -Jösses.
HANYANG HWARO
Hur smakar det att bli bjuden av din bror?
Det är jättegott.
Jag hade aldrig trott att du skulle bjuda på mat.
Inte jag heller.
Tänk att jag skulle bli en så bra vuxen.
Ät.
Jag tog pengar av dig,
men jag har alltid velat bjuda dig en gång.
Varför bara en gång? Fortsätt med det.
Jag ska tänka på det.
Varför? Snacka inte bara, gör det också.
Jag bjuder dig idag, så ät nu.
Ät bara.
Jag är så mätt. Jag orkar inte mer.
Här är maten du beställde.
Tack.
-Vad är det? -Det är till mamma och morbror.
Låt mig betala.
Nej, jag ska betala.
Ta en bild när jag gör det.
Få det att se ut som att jag alltid betalar. En paparazzibild.
Okej.
Jösses.
Blev jag avvisad?
Jag friade till henne,
men hon har inte svarat på flera dagar.
Hon har inte svarat alls.
Jag sa ju att det var för tidigt.
Vad ska du göra nu?
Hon måste vara för osäker för att svara.
Du passar väl som pojkvän,
men inte som make.
Vad säger du? Det är inte sant.
Det kan inte du avgöra.
Det är hennes beslut.
Tänk efter.
Varför har hon inte svarat om du är giftasmaterial?
Jösses.
Vadå?
Jag undrar vad hon inte gillar med dig.
Kom an bara.
-Kämpa till slutet. -Du är en ogift man.
-Okej. Det blir din grav. -Okej.
Ögonlockspatienten är här.
Okej, jag förbereder mig.
Du kunde ha sms:at istället för att komma ända hit.
Jo…
Hon har varit konstig sen konsultationen, så jag vill dubbelkolla.
Konstig? Hur då?
Hon har tvekat fram och tillbaka och hon har nog spelat in i hemlighet.
Hon stank också av alkohol under konsultationen.
Hur som helst
kommer hon bli nöjd om operationen går bra.
Du känner mig.
Jag förstör inga blodkärl.
Och jag är fingerfärdig och snabb så jag blir klar fort.
Det visste jag inte. Lycka till.
Den lilla skitstöveln.
Godmorgon, allihop. Vi gör vårt bästa igen.
Jag ritar upp designen
från konsultationen med mer exakta mått.
Jag vill inte opereras igen, så låt det bli den sista.
Du kan lita på mig.
-Administrera 0,5 ml ketamin. -Ja.
Penna.
Är du redo för morbiditets- och mortallitetskonferensen?
Inte än. Det är lite klurigt.
Skicka mig din presentation, så kollar jag den.
Tack så mycket!
Vi har många sjuka patienter. Sköt om dem och uppdatera mig.
-Ja. -Hejdå.
POJKVÄN
Är du i operationssalen? Hoppa inte över maten.
Hej.
Ska vi äta ihop ikväll?
Gärna. Tänk på vad du vill ha.
Jag funderar och bokar ett bord.
Bokar?
Vi kan äta kött och titta ut över floden Han.
Bara sådär?
Ja… Jag har något att säga.
Vi ses sen.
Jag passar inte bara som pojkvän.
Jösses.
Jag är fantastisk.
Okej. Gör det lugnt
och enkelt.
-Hej. -Hej, dr Nam.
Är du ledig nu? Kan vi dricka te?
Visst, kom in.
Utsikt över floden och vin…
En perfekt kväll för ett svar.
Jeong-woo.
Hej.
Det är ett fint ställe. När var du här?
Tror du att jag har varit här? Jag hittade det åt oss.
Sökte du upp det och bokade ett bord?
Av vilken anledning?
Jo…
Ska vi äta först?
Jösses.
Jag är för nervös för att äta.
Kan du inte säga vad du tänker säga?
-Va? -Jag kvävs snart.
Jo…
Jag tänkte ge dig ett svar angående ringen.
Jag behöver inte ens svara, för jag känner likadant som du.
Men…
Något oväntat hände.
Oväntat?
Chefen vill ha mig utomlands i ett halvår.
Va?
Vi öppnar ett nytt barnsjukhus nästa år.
Han vill att jag besöker anestesiavdelningar
på andra sjukhus.
Okej.
Vänta.
Vad vill du göra?
Ja…
Det skulle vara kul.
Jag är nyfiken och det kan nog vara bra.
Vad hindrar dig?
Det känns hemskt att säga
att vi ska vara separerade i sex månader
när du nyss har friat.
Det känns hemskt att lämna dig här.
Ha-neul.
Jag vill att du alltid följer ditt hjärta.
Jag vill inte vara skälet till att du tvekar
att fatta ett visst beslut.
Jag sa ju att jag inte ville stå i vägen för dig.
Så oroa dig inte för mig
och åk.
Jeong-woo.
-Vad gör du? -Va?
Jaha, köttet är här.
Ät.
-Det blir kallt. -Okej.
När åker du?
Det kom hastigt,
så jag måste åka snart. Nästa månad.
Nästa månad?
Jag är törstig.
Det är en vas!
Det är för många glas.
Andra har säkert gjort samma misstag.
Du fick ett bra erbjudande.
Grattis.
Tack.
Ett jättebra erbjudande.
Så glad för din skull.
Han verkar okej, men ändå inte.
Jösses.
Va? Sex månader?
Skämtar du? Jag kan inte vänta i sex månader!
Även tre månader är länge.
En månad också. En dag går bra! Nej, åk inte!
Varför?
Helvete!
Jag trodde att det började se ljust ut för oss.
Nej!
Åk inte. Varför?
Varför?
Snälla, åk inte!
Snälla!
Jeong-Woo.
Hallå, vänta!
Idiot.
Det var nära.
-Vad är det för min? -Vadå?
Du har verkat nere ett tag.
Vad är det? Har Ha-neul avvisat dig?
Nej.
Vad är det då? Har din aktier sjunkit?
-Har du råkat ut för ett bedrägeri? -Kan du bara gå?
Gå? Hur då?
Ursäkta! Öppna dig!
Gå bara.
Hur gör jag det?
Vänta.
Vad är det?
Har en patient klagat?
Dr Bin Dae-yeong!
Är det Oh Ji-eun? Vad gör du här?
Vad gjorde du med mina ögon?
Du lovad att göra mig snygg, men de är olika.
De är inte olika.
Ljug inte. Jag visste det.
Titta.
Den sidan är 3 mm, men den andra är 3,1 mm.
Du har förstört mitt liv!
Jag gick på en audition igår och blev nekad.
Jag har redan förklarat allt.
På grund av ditt asymmetriska ansikte och olika stora ögon
kommer ögonen se olika ut även om operationen går bra.
Och det har bara gått fem dagar,
så svullnaden kan få det att se värre ut.
Ge det tid. Om du fortfarande är missnöjd gör jag…
Nej, tack.
Tänk att jag litade på en kvacksalvare.
Jag tror att du har druckit. Du borde komma tillbaka när…
Du.
Jag vill få kompensation.
Du ska ta ansvar för min misslyckade audition.
Varför ska jag göra det?
Ärligt.
Du skulle flyttat operationen om auditionen var så viktig.
Jag förklarade tydligt. Du är bara envis.
Hur kan du säga så när du har förstört mitt liv?
Flytta på er!
-Frun. -Din lilla…
Frun!
Vad gör du?
Sluta!
Tänk att hon såg det.
Hon måste vara besviken på mig.
Jag skulle skydda henne,
men hon skyddade mig istället.
Jag är en idiot.
Kom in.
Jag hörde.
-Har det redan spridits? -Ja.
Alla tyckte att hon var konstig och försökte avråda dig.
Jag ville bara göra så många operationer som möjligt.
Operationen gick bra, så det är inget att oroa sig för.
Men sluta vara för snäll och ta emot patienter som är konstiga.
Okej.
AVSKEDSANSÖKAN
Vad är det här?
-Jag hoppas du klarar dig utan mig. -Slutar du?
Har jag gjort dig upprörd på något sätt?
På många sätt.
Vänta.
Säg inte att du slutar
för att jag dejtar någon när du har känslor för mig.
Vad är det för dumheter?
Dumheter?
Du sa till mig
att du kunde få känslor om vi var strandsatta.
Och de andra sköterskorna flämtade till.
Jag sa det bara
för att hjälpa dig, eftersom du och dr Lee var så kalla.
Jag vanärade min familj när jag föll och råkade pussa dig.
Jaha…
Slutar du för att återställa din familjs heder?
Nej, inte därför.
-Jag ska resa. -Resa?
Det har varit min dröm att lägga alla mina pengar på att resa.
Jag vill göra det innan det är för sent.
Jaså?
Jag ska söka lyckan.
Hejdå, dr Bin!
PLASTIKKLINIKEN LA BEAUTE
Mår du bra?
Nej.
En patient klagade och Hong-ran såg det.
Och syster Do sa upp sig.
-Va? -Alla dåliga nyheter på samma gång.
Jag har kommit så här långt tack vare att syster Do skötte allt.
Det är sorgligt för jag förlitade mig på henne.
Då kommer du sakna henne mycket.
Du borde övertala henne.
Hon lyssnar nog inte.
Och det får mig inte att må bättre.
Jag borde låta henne uppfylla sin dröm.
Dröm?
Det är hennes dröm att resa innan det är för sent.
Jag ser upp till henne för det.
Det är fantastiskt att hon har en dröm.
Hennes ögon glittrade när hon pratade.
Det finns sådant som man bara kan göra nu.
Jag vill inte vara självisk och stoppa henne.
Om jag bryr mig om henne
måste jag låta henne åka.
POJKVÄN
-Hej, har du jobbat klart? -Ja.
Jag måste bara kolla en sak.
Jaså?
Hur lång tid tar det?
Cirka tio minuter.
Okej.
Kan jag vänta där inne?
Va?
Vad händer?
Jag vill gå hem ihop.
Fortsätt jobba. Jag håller på med mitt medan jag väntar.
Nej, jag börjar tidigare imorgon istället.
Vi går.
-Då går vi. -Då går vi.
Har du meddelat chefen att du åker?
Inte än.
Jag bad om betänketid.
-Varför? -Jo…
Sex månader kan vara både lång och kort tid.
Jag kanske förhastade mig.
Du verkade nervös och det gjorde mig ledsen.
Och jag har mycket att göra nu när jag är professor.
Jag har det bra, så jag behöver inte åka utomlands.
Och jag vill inte lämna dig.
Jag håller med.
Jag vill inte att du åker.
Hur ska jag klara mig utan ditt ansikte så länge?
Men jag har ändrat mig.
Det finns sådant som man bara kan göra nu.
Det är inte rätt av mig att frånta dig det.
Sex månader är inget. Vi ringer ofta.
Jag hälsar på dig när jag kan.
-På riktigt? -Ja.
Besöker du mig i USA?
Självklart.
Du kan visa mig deras sjukhus.
Den kvällen
blev jag överraskad och förvirrad
och låtsades att det var okej.
Men nu menar jag det.
Du borde åka.
Jeong-woo.
Men lova att du umgås mycket med mig tills dess.
Och följer med på alla dejter jag vill.
Okej.
Tack.
Tack själv.
Förresten,
märkte du att jag var nervös?
Nej, inte alls.
Jag är allvarlig.
Jösses.
Hej, chefen.
Jag har tänkt på det.
Jag vill gärna åka.
Jag ser fram mot det.
Bra gjort.
Oj.
-Klarar jag det? -Absolut.
-Du klarar det. -Jag klarar det.
Det känns så märkligt.
Hur då?
Att du ska gå här utan mig.
Sex månader går väl fort?
Ja.
Ringer du ofta?
Det kan du lita på!
Kommer du och hälsar på mig?
Jag saknar dig redan!
Jag kommer att sakna dig massor!
Jag saknar dig även när du är här!
Vad ska jag göra?
Jeong-woo.
Jag saknar dig redan.
Lämna mig inte!
Ursäkta? Vad menar du?
Tar du tillbaka erbjudandet? Varför?
Ärligt talat,
professor Na ville skicka professor Kim Jin-i.
Men professor Kim sa nej, så erbjudandet gick till dig.
Men nu har hon ångrat sig.
Så professor Na tycker att det är bättre att hon åker.
Jag ber om ursäkt.
Jag lovar att rekommendera dig om en ny chans dyker upp.
Jag måste gå.
Han borde inte ha frågat.
Jösses.
Ha-neul!
Hej, Jeong-woo.
Har du också slutat?
Jag tog ledigt i eftermiddag för att du slutade tidigt idag.
Jag bad dig att gå på alla dejter jag vill innan du åker.
Jag har fem stycken i åtanke, och en av dem var
att vänta på att du skulle sluta jobbet och gå hem hand i hand.
-Jo… -Det är okej.
Jag har inte väntat länge. Bara 17 minuter.
-Kom. -Okej.
TTEOKBOKKI
Det är så trevligt att äta ihop efter jobbet.
Eller hur?
Jag antar det.
Men lyckan varar inte länge
eftersom du åker den tredje nästa månad.
Jeong-woo…
Jag skulle inte sagt det.
Känn ingen press. Jag är ledsen att du åker, men hindrar dig inte.
Jag är stolt över att du är en modern kvinna som ger dig ut
i den stora världen.
Vi kan äta tteokbokki varje dag när du kommer hem.
-Nej, lyssna… -Lyssna på mig.
Jag försöker inte pressa dig. Okej?
Okej.
Nästa grej är…
-Varför stirrar du? -Vadå?
Just det.
Du måste undra vad vi gör här.
När jag först tog dig hit
var du så glad när vi växlade in polletter.
Du var så söt då.
Jag ville gå hit för att minnas det.
Varför blir jag tårögd? Jösses. Vad är det med mig?
Jeong-woo, jag har något att säga.
-Erbjudandet drogs in… -Drogs in?
Säg inte så.
Jag var tårögd en stund, men jag mår bra.
Du, jag…
Jag ska inte gråta medan jag väntar på dig.
Jag ska bättra mig under tiden.
Så…
Ett ögonblick.
Hej.
Jag går om tio minuter. Okej.
Oroa dig inte för mig, fokusera på ditt jobb.
-Okej? -Okej. Men…
Vi kommer att dö.
Grattis.
Vad är det här?
Ta-da!
Jeong-woo ville ge dig en avskedsfest,
så vi har ordnat en med USA-tema.
Va?
Kom och sitt. Benen värker.
-Skynda dig. -Kom.
-Kom hit. -Fort.
Gå.
Okej.
NAM HA-NEULS USA-FEST
Ta det här.
Va?
Jobba inte för mycket när du är där.
Använd pengarna till att upptäcka saker och äta god mat.
-Oj. -Den här är från mig.
Jag har gjort en bovetekudde.
Det sägs vara svårt att vänja sig vid nya kuddar.
Jag jobbade hela kvällen på den. Använd den och sov gott.
Där kommer det.
Farväl betyder inte
Att vi skiljs åt för alltid
Det betyder bara
GRATTIS TILL RESAN
Att vi möts igen
Vår tid tillsammans
Blir till minnen
Vi måste hitta egna vägar
Dr Nam, jag är ledsen att erbjudandet drogs in.
Du kommer att få en ny chans.
Grattis till USA-resan, Ha-neul!
-Grattis! -Vänta, mamma.
Jag…
Ärligt…
-Snälla, åk inte! -Jösses.
-Jag klarar det nog inte. -Vadå?
Du får inte åka.
-Nej, men… -Åk inte, Ha-neul!
Vänta!
Jag behöver dig!
Lova att du inte åker!
-Va? -Okej?
Åk inte!
-Släpp mig! -Snälla, åk inte!
Ha-neul…
Åk inte…
Åk inte, Ha-neul!
Vad har du gjort?
Du blev riktigt blöt.
-Hur visste du? -Vadå?
Vad menar du?
Du uppmuntrade mig att åka.
Så varför stoppar du mig nu?
Vet du att jag inte ska åka?
Jag ska vara ärlig.
Jag såg ditt sms.
Mitt sms?
Drogs in? Vad hände?
De beslutade att skicka en annan professor.
Det är ju sjukt.
Leker de med dig? Hur kunde de ändra sig?
Du måste ha blivit ledsen, men du kunde inte säga något.
Det stämmer inte.
Jag sa vad jag tyckte.
Jag måste gå.
Chefen.
Borde det inte vara avgjort när professor Kim tackade nej?
Du gav mig erbjudandet efter det,
och jag tackade ja.
Då borde jag få åka.
Varför ska jag ändra ett beslut som jag har tänkt igenom?
Är det för att ordföranden gillar henne?
Professor Nam.
Chefen.
Jag lovade mig en sak om jag kom tillbaka hit.
Att säga ifrån om jag blev sårad eller förolämpad.
Jag vet, det förändrar inget,
men jag säger ifrån för min egen skull.
Jag blev lite arg först,
men jag sa ifrån och gick vidare.
Jag har haft det värre.
Och tack för att du skyddade mig,
men jag ska berätta för familjen. Jag är inte så farligt.
-Varför ler du? -Du verkar ha förändrats.
-Har jag? -Ja.
Det tror jag med.
Just det.
Du hade fem dejter som du ville gå på innan jag åker.
Hur många har vi varit på?
Vi gick hem ihop, var på spelhallen,
och hade avskedsfesten.
Vi har haft tre och har två kvar.
Då gör vi resten.
Du har tänkt till, så vi måste göra dem. Vad är resten?
Jag tänkte att du skulle sakna koreansk mat där borta.
Det finns nog koreanska restauranger där med.
Men det skulle inte vara lagat av mig, så det vill jag göra.
Vill du?
Det kommer bli gott.
Du imponerade när du gjorde gimbap.
-Kan jag se fram mot det? -Bli inte chockad.
Jag är så glad!
Okej. Vad är den sista?
-Det är hemligt. -Oj!
Varför? Berätta.
Mitt gamla jag hade tänkt:
"Varför får inte jag åka? Vad saknar jag?"
Jag hade blivit ledsen och beskyllt mig själv.
PSYKIATRISKT VÅRDCENTER
Men nu visste jag.
Trots att jag jobbade hårt och inte fick det önskade resultatet,
är det okej att vara besviken ett tag.
Jag ska bara vänta på bättre tur
och fokusera på mitt jobb.
Det ser gott ut.
Kan jag hjälpa till?
Ditt vackra ansikte räcker gott och väl.
Du är fånig.
Men det är sant.
Det ser gott ut.
Det är en lyxmåltid, inte bara en maträtt.
Hur har du gjort allt?
Det krävdes några matlagningslektioner.
Ät.
Tack för maten.
Jag ger dig en.
Här. Ät den.
-Är det gott? -Jättegott.
Tänk att du bara tog några lektioner.
Livet är en lång resa.
Bara för att jag inte lyckades på en viss tid och plats
är mitt liv inte meningslöst.
Jag kan lyckas nästa gång eller på nästa plats jag besöker.
Tur är något som existerar och väntar på mig.
Det är vad jag tror nu.
-Kände du så? -Ja.
Jag blev orolig när jag hörde nyheten om professor Min
efter att du såg honom på fotot här.
Men du har blivit modigare…
Du har blivit starkare,
det gör mig glad.
Tycker du det?
Hur känner du? Tycker du att du mår bättre?
Jag mår nog bättre än förut.
Ska vi göra ett nytt test då?
"Jag är lycklig."
TEST ANGÅENDE HOPPLÖSHET OCH DEPRESSION
"Jag är tillfreds."
JA
"Framtiden känns inte hopplös."
NEJ
"Jag är inte besviken på mig själv."
NEJ
"När jag ser tillbaka, var mitt liv fullt av misslyckanden."
NEJ
Jag tror att du mår bättre nu.
Du behöver inte komma hit mer.
Är du säker?
Du har redan kraften att ta dig igenom svårigheter.
Allt ditt hårda jobb fram tills idag
kommer att skydda dig i framtiden.
Du behöver inte följa mig ut.
Jag brukar vilja följa mina patienter ut deras sista dag.
PSYKIATRISKT VÅRDCENTER
Det är många patienter som har det svårt.
Men precis som vi går till biblioteket för att läsa böcker
eller till konstgalleriet för att titta på målningar,
har de kommit hit för att må bättre.
Så…
…alla blir bättre.
Vad betyder det?
Blir alla lyckliga?
Nej.
De accepterar misslyckanden.
"Jag kan må dåligt igen men det är okej.
Jag har styrkan att klara av det om oturen kommer."
Det är så de känner.
Skynda dig!
Jösses.
Varför vill du köpa en handväska åt mig?
För du har ingen fin väska.
Min första lön räckte inte, men nu har jag sparat.
Vad tycker du? Jag har kollat på den.
Oj, men du har jobbat så hårt för pengarna.
Jösses.
1,8 miljoner won?
Vi går.
Varför? Jag vill köpa en till dig.
-Kom. -Frun.
Får vi titta på den här?
Är det vinterkollektionen? Det är hennes stil.
-Visst är den fin? -Kom.
Varför? Vänta.
Kom hit. Låt mig se.
Förlåt.
Vänta!
Kom tillbaka!
Oj, när förberedde du allt det här?
I morse.
Är det allt?
Tog du med korv eller kyckling?
Nej, ät det här.
Var inte kräsen.
Men du äter inte morötter.
Det är okej för jag är vuxen.
Det är fel. Du borde föregå med gott exempel.
-Bin. -Ja?
Vad tycker du?
Jag håller med. Hon borde vara en förebild.
Säger du att jag är en dålig mamma?
Nej, det menade jag inte.
Han är ett barn. Jag stöttar honom.
Va? Behandlar du mig som ett barn?
Nej, inte alls.
Upp med hakan, mamma.
Jag ska ge dig en vindruva.
-Här. -Tack.
Du är bäst.
Du med.
Visst är det gott?
Vad är det här?
Varför är jag ledsen?
Så fin.
Du skulle ha tagit den.
Tänk att du saknar ambition.
Det är bäst så.
Jag vill inte låta min son köpa en dyr handväska till mig.
Jag är inte senil.
Och jag tycker bättre om den här.
Den kan jag ha varje dag.
Det är bra att du har ett jobb.
Jag fick en plånbok
och den här fina glassen.
Eller hur!
Jag är inte lika bra som Ha-neul men inte dålig.
Vad pratar du om?
Du och Ha-neul är bra på olika vis.
Men du skäller alltid på mig.
Ja, men det betyder inte att du är mindre värd.
Du är mitt barn. Jag älskar dig.
Ljug inte.
Jag vet att hon är bättre.
Hon är läkare och jag är en medelmåtta. Du är stoltare över henne.
Våra öden var kanske förutbestämda från början.
Hon är Ha-neul för att himlen var fin då.
Och jag är Ba-da för att matcha henne.
Vad säger du?
Du fick det namnet för att jag drömde om havet.
-Är det sant? -Ja.
Jag drömde om en regnbåge över ett glittrande hav.
Jag kunde inte glömma hur fint det var när jag vaknade.
Så jag döpte dig till Ba-da istället för Regnbåge.
Är det så?
Som du sa,
du kan bli husägare eller ta över morbrors restaurang.
Jag bryr mig inte om vad du gör.
Du kommer alltid vara
regnbågen över det glittrande havet.
Så stråla på ditt sätt.
Det var smörigt.
Du gör många smöriga regnbågsuttalanden.
Posera. Jag ska ta en bild.
Ska jag?
Okej.
-Le. -Okej.
-Få se. -Skicka dem till mig.
Okej.
FÖRSTA JOBBET!
Du är fin.
MIN SON
Jättefint.
Det ser bra ut.
Jag gäspade inte för att jag har tråkigt.
Jag läste konferensartiklar, jag kunde inte sova igår.
Då måste du vara trött.
-Vill du ha kaffe? -Kaffe?
Ta en.
KAFFEGODIS
Det kan bero på att du är trött, men du ser slö ut idag.
Jag är inte slö.
Ärligt talat,
skäms jag lite över att träffa dig.
-Varför då? -På grund av det som hände
på kliniken.
Är det därför?
Patienten gjorde fel.
Men jag skäms att du såg det.
Jag sa att jag skulle skydda dig när vi gjorde vin.
Men du skyddade mig.
Vem bryr sig om det?
Vi kan turas om att skydda varandra.
Men jag är äldre än du.
Jag vill alltid imponera på dig.
Jag är inte ihop med dig så att du kan imponera på mig.
Jag gillar att du är så omtänksam.
Jag har insett att snälla, äkta personer är bäst.
Jag gillar att du är en genuin man som tar dig tid
att fånga myror med min son.
Det måste ha varit svårt att förlora både syster Do och Jeong-woo.
Nej då, det går bra.
Nu när han mår bättre är det helt rätt att han öppnar
en egen klinik och driver den som han vill.
Jag måste låta honom gå förr eller senare.
Och hon vill förverkliga sin dröm.
Så jag låter henne gärna gå.
Och inte bara hon.
Nu när vi pratar om det, så låter jag dig gå också.
Va?
-Jag? -Ja.
-Varför? -Du borde öppna din klinik.
Det har inte ens gått sex månader.
Vad spelar det för roll? Det viktiga är att du mår bättre.
Men ändå…
Din kliniks rykte fläckades när folk hörde
att jag tappade skalpellen.
Men trots det hjälpte du mig
att komma på fötter. Jag är tacksam.
Du kan återgälda det genom att sluta.
Din lön är för hög för mig att betala.
Just nu
är det dags för dig att sluta.
Han hade aldrig tagit upp det,
så jag gjorde det först.
Det är allt.
Jösses. Varför kramar du mig?
Ser du? Du är en jättesnäll man.
Jag är så lycklig med dig.
Hur går förberedelserna för kliniken?
Jag vet inte.
Han köper nog en fin bil nu när han har pengar.
AUDI KÖRVAL
Tror du att han öppnar en större klinik
och gör en storslagen comeback?
BUSANS MILMYEON TAE-SEON, BA-DA
FÖRSTA KLINIKEN AV SITT SLAG
PLASTIKKLINIKEN LOGIN YEO JEONG-WOO
Grattis, Jeong-woo. Jag är stolt över dig.
Du har öppnat din klinik.
Va? Gråter du?
Det känns konstigt.
Att öppna en klinik var ingen stor sak förut.
Men nu är jag rörd.
Soffan är fantastisk.
Bordet är så fint.
Jag ska skänka mycket pengar, göra bra saker och jobba hårt.
Mitt liv är så värdefullt.
Du är otrolig.
Klarar du dig själv? Du hade många anställda läkare.
Jag vill börja i liten skala.
Jag tar bara emot ett fåtal patienter och skapar personliga band med dem.
Jag ska inte slita ut mig.
Här.
Det hade du inte behövt.
Jag vill ta ett glas.
Jag vill fira ögonblicket privat.
En fest för bara oss två?
Sätt dig.
Jeong-woo påbörjade ett nytt kapitel i sitt liv.
Och de omkring mig
fortsatte också med sina liv.
Ba-da förverkligar en liten dröm.
Han vill bli känd för sin milmyeon.
Och han tog inte längre pengar från oss.
BUSANS ORIGINALMILMYEON
Hej.
Vi levererar inte.
-Det är inte därför jag är här. -Dan-bi.
Tae-seon?
Är det verkligen du?
Har du haft det bra? Nej.
Hur har du haft det? Nej.
Vad för dig hit?
Jag har levererat i det här området
och kom hit för att äta milmyeon.
Vad gör du i Seoul?
Jag flyttade hit.
Jösses, det var så längesen.
Jag minns fortfarande när
du kom till Busan och frågade om vägen.
Du har inte förändrats alls.
Inte du heller.
Du visade vägen
till kända milmyeon- och nakgopsae-restauranger.
Du är fortfarande samma hjälpsamma
och varma man.
Skulle du inte jobba på din svågers fabrik?
Det gjorde jag.
Men du älskade milmyeon,
vi åt alltid det på våra dejter.
Ja.
Så om jag öppnade en milmyeon-restaurang
tänkte jag att du skulle besöka mig.
Det var det jag tänkte när jag flyttade hit.
Och här är du.
Är du gift?
Nej.
Träffar du någon?
Nej.
Okej.
Morbror återförenades med sin första kärlek.
Jag hoppades att hans lugna och enformiga liv
skulle bli fullt av lycka som en välfylld dumpling.
LEVERERAS MED KÄRLEK
DAN-BI ÄR HÄR FÖR ATT FYLLA DITT TOMMA LIV
Mamma skrattade…
…och grät mest på grund av oss.
Hon slutade odla kål.
Hon ville hålla sitt löfte om att uppfostra sina barn väl.
Jag kände med henne
i hennes strävan att göra sitt bästa varje dag.
Okej.
Hej, mina Bindungs
Hej, mina Bindung-vänner!
Det var ett tag sen.
Det är nog inte många av er
som undrar vad jag har hållit på med.
Trots det tänkte jag filma idag
för att berätta hur jag har haft det.
Jösses.
Vad är det? Skäms du?
Jag är van nu.
Men Lee då?
-Känner hon till det? -Ja…
Hon vet allt och gillar mig ändå.
Hon gillar mig som jag är.
Vad gäller den hjälpsamma mannen…
KIRURGERNAS MICHELANGELO
NYTT MED DR BIN MED RISKOKARORKESTERN
Han kommer att ha ett bra liv men någon som är som han.
Jag vill köpa för 25 000 won, tack.
-Okej. -Han!
Hur hittade du oss?
Jeong-woo berättade om er.
Just det.
Jag hörde att han opererade dig.
Du behövde fixa lite, men är det slutresultatet?
Hallå!
Det var på ryggen.
Men behöver du inte fixa mer framtill?
Era rackare.
Ni retar mig precis som förr i tiden.
Jag köper ingen mat. Hejdå.
-Vi skämtade bara. -Kom.
-Smaka. -Testa.
-Det är vår specialsås. -Vi har gjort den.
-Det är gott! -Eller hur?
-Det är gott! -Hurra!
-Ja! -Ja!
Lycka till!
Varje dag kan vara full av svårigheter.
Dr Kang.
Vill du jobba med mig?
Jag behöver någon som är pålitlig.
Men jag tror att jag klarar av
allt i livet.
Slutligen, för oss…
Den mörka kliniken påminner om den dagen.
Vilken dag?
Jag ramlade utanför domstolen
när jag hade gett dig avhandlingen.
Just det.
Du tog mig till din stängda klinik för att ta hand om mitt sår.
Det tomma rummet påminde mig om dig, och det gjorde mig förkrossad.
Men att se dig på fötter igen
gör mig känslosam.
Jag ska vara ärlig.
Jag hade inte klarat det utan dig.
Minns du dagen då vi inte lyckades se soluppgången?
Självklart.
Det var så synd eftersom vi reste långt.
Ja, jösses.
Så…
Ska vi åka dit nu?
Genast?
Jag har en dejt kvar på listan.
Det är att se på soluppgången ihop. Det störde mig att det inte gick sist.
Vad säger du?
Ska vi åka?
-Okej, det gör vi. -Vi åker!
-Härligt! -Finns det tågbiljetter kvar?
När vi upplevde hopplöshet för första gången,
var allt okontrollerbart.
Vi trodde att våra liv var över.
Vi trodde att det skulle ta lång tid
att ta oss upp från nedgången.
Men…
Våra nedgångar var inte så djupa som vi först trodde.
Han och jag grät tillsammans den kvällen.
Vi genomled smärtan,
kom över våra rädslor,
och återhämtade oss.
MIN KYUNG-MIN
Vi lärde oss att lida en kort tid och att uppskatta minnena under lång tid.
Dr Yeo, du kan börja nu.
I slutändan kunde vi ta oss ur nedgången.
Det är fint.
-Där är den! -Ja!
Den är så rund och vacker.
Vi får äntligen se soluppgången.
Ja.
Är vi fortfarande vänner?
-Okej. -Okej.
Just det.
Vet du om att du inte har svarat än?
Vad menar du?
Du har inte svarat på frieriet.
Vi ska ta bröllopsbilderna nästa vecka
så vad spelar det för roll?
Du borde ändå ge mig ett svar.
Jösses. Okej.
Vi slår oss till ro.
"Vi slår oss till ro?"
Ska vi slöa oss?
Ge mig ett riktigt svar!
Jag kan inte.
Vadå? Det är klart att du kan.
Vänta. Vart ska du?
-Jag… -Kom tillbaka.
Det är för pinsamt.
Vänta på mig då.
Jag kan vara lycklig idag
och plötsligt ledsen imorgon.
Det gör inget.
Finns det sorg, finns det även lycka.
Vi har styrkan att genomlida
sorg och olycka.
Och det räcker för mig.
EPILOG
NAM HA-NEUL, YEO JEONG-WOO VI SKA GIFTA OSS!
JA! - VILL DU GIFTA DIG HON SA JA! - KÄRLEK
DOCTOR SLUMP
Undertexter: Lisa Olsson