ЛІКАР У КРИЗІ
Мій дядько робить мільмейон уже 20 років.
Після служби в армії він погодився працювати на татовій фабриці
рибних котлет, але ніхто не знає, чому він раптом передумав.
Останнім часом Ба-да був досить наполегливим.
Чому я ріжу огірок усю ніч?
Чому я проводжу вечір п'ятниці, варячи бульйон?
Бо треба.
Але, знову ж, я не певна,
скільки це триватиме.
До речі,
Ха-ніль досі безробітна й валяється вдома?
Я не чула нічого нового, тому гадаю, що так.
Боже, що з того, що вона лікарка? Вона безробітна домосідка.
Саме так.
Вол-сон вихвалялася, що Ха-ніль стане професоркою.
Божечки, я певна, що вона сьогодні буде знову засмучена.
У мене вже серце рветься від думки, якою пригніченою вона буде.
Боже, я теж хвилююся.
Що стосується моєї мами, вона в житті не була такою гордою.
Повірити не можу, що на першому побаченні ми робимо напої.
Чому ні?
Коли все ферментується,
зможемо їсти з цим яловичу грудинку. Буде добре.
Ти казала, що на це піде три місяці?
Тоді скуштуймо його на наш 100 день разом.
Чому б ми таке святкували? Ми не діти.
Чому ні? Хочу запам'ятати кожну мить з тобою.
Я про тебе дбатиму.
Завжди буду на зв'язку й купуватиму тобі смачну їжу.
Носитиму все важке.
Захищатиму тебе.
Ти смішний.
Як ти можеш так елегантно пити з пляшки?
-Було так гарно. -Не будь дурненьким.
-Гаразд, у мене є запитання. -Яке?
Відколи ти така гарна?
Серйозно.
-Гон-ран знову почала зустрічатися. -Годі.
-Не став дивних запитань. -І зрозуміла дещо.
Що бути закоханою так само чудово, як чекати,
поки ферментується сливове вино.
Усі жили своїми життями,
і я теж повільно йшла своїм шляхом.
«Що за пейзаж чекає на мене за цим рогом?»
«Я тепер справді в нормі?»
Я ставила собі такі запитання.
ЛІКАР У КРИЗІ
Гаразд.
Скуштуйте.
-Це мій перший мільмейон. -Божечки.
Ти сам порізав огірок і приготував соус?
Звичайно.
Я також приготував бульйон і тісто.
Я маю зробити фото.
Перший мільмейон Ба-ди.
Починай їсти. Бо все розмокне.
Добре.
Він на смак дуже схожий на твій.
-Правда? -Так.
Це непогано.
Божечки!
Неймовірно.
Чому ти плачеш?
Певен, що він не найкращий.
Я просто пишаюся ним.
Що?
Навіщо така драма через якийсь мільмейон?
Твоя депресія погіршилася?
Ти малий…
Я чула, що ти щодня допомагав дядьку Те-сону, тому зміг зробити це.
Ти раніше був у чомусь таким наполегливим?
Ні.
Він кинув тхеквондо за три дні.
Кинув мистецьку академію за три дні.
Від іспиту на держслужбу відмовився ще до того, як прийшов підручник.
Саме так.
Він був втіленням відмови від мети.
Але ти приготував це з наполегливістю й впертістю.
Ба-до.
Я просто радий, що ти старався чогось навчитися й досягти.
І ми цього хотіли.
Подумай про те, чим справді хочеш займатися в житті, працюючи тут.
Так, я допоможу усім, чим зможу.
Це смачно.
Я повернувся.
Заходь.
-Вибачте за спізнення. -Швидше.
-Спробуй. -Добре. На вигляд нічого.
-Як тобі? Чесно. -Що?
Це нова страва?
Трохи інша на смак.
Як саме?
Трохи м'якша.
І, може, через те, що я спізнився, локшина трохи розмокла.
І…
Що не так?
-Не їж це. -Даруйте?
Що?
Пане Те-сон.
Що ви робите?
-На вихід. -Що не так?
-За мною. -Ба-до.
-На вихід. -Чекай, я…
-Що відбувається? -На вихід.
Я зробив щось не так?
ЗАЧИНЕНО
Справді?
Цей мільмейон справді зробив Ба-да?
Ба-да, якого я знаю? Твій брат Ба-да?
Так, він дуже старався навчитися.
Коли побачила страву,
я розчулилася й розплакалася, бо він нарешті змужнів.
Боже, а я розкритикував його дорогоцінну страву. Не дивно, що мене вигнали.
Скажу чесно. Мене засмучувало те, що він розслабився.
Тому я відчула гордість, побачивши, що він чогось досягнув.
-Однією турботою менше. -Ясно.
-А як щодо моїх турбот? -Що?
Я просив тебе бути моєю сім'єю,
але ти мені не відповіла.
У мене тоді не було нагоди сказати.
Ти про це знаєш.
Ба-до.
Що це?
Ти зашарівся, бо отримав першу платню?
Ні, не тому.
Ти раптом дав мені конверт, повний грошей.
Не певен, що маю його брати.
Чому ти так зріло поводишся?
Ти завжди просив у мене 50 000 вон.
Витрачай їх мудро. Не спусти все на напої та ігри.
А це вже моє діло.
І хто зараз платить своїм співробітникам у конвертах? Ти такий старомодний.
Бувай.
ОРИГІНАЛЬНИЙ ПУСАНСЬКИЙ МІЛЬМЕЙОН
Моя крихітка.
Що ти робиш?
Чому ти пестиш конверт?
Тобі написала листа дівчина?
Листи від руки в наші дні? Це старомодно.
-Боже. -Навколо мене стільки стариганів.
Ха-ніль, ходімо поїмо м'яса.
Я наїлася мільмейоном.
Однаково ходімо. Я хочу щось тобі купити.
Купити мені?
Ти пригощаєш?
-Так. -Скажи це ще раз.
Ти хочеш щось купити мені, а не просити про це?
Що ж, мені теж незручно, бо я ніколи тебе нічим не частував.
Поквапмося! Усі скоро зачиняться.
Стій.
Це сон?
Мене дурять? Ти справді Ба-да?
Це точно не маска?
-Це підозріло. -Це я.
-Ходімо. -Боже.
ХАН'ЯН ХВАНО
Як смакує перше частування твого брата?
Це смачно.
Я уявити не могла, що цей день колись настане.
Я теж.
Хто знав, що я стану таким чудовим дорослим?
Їж.
Я завжди тільки брав у тебе гроші,
але завжди хотів бодай раз тебе пригостити.
Чому лише раз? Роби це частіше.
Я подумаю про це.
Чому? Не варто просто говорити, треба ще й робити.
Я вже частую тебе сьогодні, тому їж.
Просто їж.
Я так наїлася. Більше не можу.
Ось їжа, яку ви замовили.
Дякую вам.
-Що це? -Для мами й дядька Те-сона.
Дозволь мені заплатити.
Ні, я сказав, що плачу.
Але зроби фото, як я плачу.
Щоб здавалося, ніби я завжди це роблю. Ясно? Ніби фото від папараці.
Гаразд.
Боже.
Думаєш, мені відмовили?
Я освідчився їй,
але вона не відповідає мені багато днів.
Вона ніяк не відповіла.
Хіба я не казав тобі, що це надто швидко?
Що тепер робитимеш?
Вона, мабуть, надто невпевнена, щоб дати тобі відповідь.
Гадаю, ти підходиш, щоб зустрічатися,
але не для шлюбу.
Про що ти? Це неправда.
Агов, це не тобі вирішувати.
А їй.
І подумай про це.
Хіба вона б не відповіла вже, якби ти годився в чоловіки?
Божечки.
Що?
Цікаво, що їй у тобі не подобається.
Поборемося.
-Нападай. -Ти лише холостяк.
-Гаразд. Тут тобі й кінець. -Добре.
Безрозрізна пацієнтка тут.
Добре, я підготуюся.
Ви могли мені просто написати, а не йти аж сюди.
Що ж…
Вона була дивною ще на консультації, тому я хотіла пересвідчитися.
Дивною? Як саме?
Вона постійно змінювала думку, і думаю, що потай записувала все.
А ще під час консультації від неї тхнуло алкоголем.
Не має значення,
вона буде задоволена, якщо операція пройде успішно.
Ви мене знаєте.
У мене ніколи не рвуться судини.
Ще я спритний, швидкий, мої руки рухаються зі швидкістю світла.
Я цього не знав. Проте щасти.
Цей малий вилупок.
Доброго ранку всім. Зробімо все якнайкраще знову.
Я перекрою ваш дизайн
з консультації та зроблю його точнішим.
Я не хочу знову лягати під ніж, тож хай це буде моя остання операція.
Довіртеся мені.
-Будь ласка, введіть 0,5 мл фентанілу. -Так, пане.
Маркер.
Готова до конференції щодо смертності й захворюваності наступного тижня?
Ще ні. Це трохи складно.
Пришли макет своєї презентації, я перевірю.
Дякую, професорко!
У нас багато хворих пацієнтів, подбай про них і звітуй мені.
-Так, професорко. -Бувай.
КОХАНИЙ
Ти на операції? Не пропускай прийоми їжі.
Привіт.
Чоне-ву, повечеряємо разом?
Я з радістю. Подумай, чого хочеш.
Я подумаю і забронюю столик.
Забронюєш?
З'їжмо стейк, дивлячись на річку Хан.
Отак раптом?
Що ж, я маю дещо сказати.
Побачимося пізніше.
Бачиш? Я не просто для побачень.
Божечки.
Я такий чудовий.
Добре. Хай усе буде зручно
та просто.
-Пане. -Вітаю, лікарко Нам.
Ви зараз вільні? Вип'ємо чаю?
Звісно, заходьте.
Вид на річку й вино…
Це чудовий вечір, щоб дати відповідь.
Чоне-ву.
Привіт.
Це гарне місце. Коли ти сюди приходила?
Думаєш, я бувала тут раніше? Я знайшла його для нас.
Ти знайшла це місце й зарезервувала столик?
Що ти хочеш мені розповісти?
Що ж…
Може, спочатку поїмо?
Боже.
Я надто нервую, щоб їсти.
Можеш просто сказати те, що збиралася?
-Що? -Я майже задихаюся.
Що ж…
Насправді я хотіла дати тобі відповідь щодо каблучки.
На це й відповідати не варто, бо я відчуваю те саме.
Але…
Сталося дещо несподіване.
Несподіване?
Шеф хоче послати мене за кордон на шість місяців.
Що?
Ми відкриваємо нову дитячу лікарню наступного року.
Він хоче, щоб я відвідала закордонні лікарні
й перевірила відділення анестезіології.
Ясно.
Чекай.
Що ти хочеш робити?
Що ж…
Якщо чесно, думаю, це було б весело.
Мені цікаво, і я думаю, що це стане в пригоді.
Тоді що тебе спиняє?
Проте мені сумно казати тобі,
що ми будемо нарізно цілих шість місяців,
коли ти щойно освідчився мені.
Мені не хочеться залишати тебе тут.
Ха-ніль.
Я хочу, щоб ти завжди слухала своє серце.
Я не хочу бути причиною, через яку ти вагаєшся
чи ухвалюєш певні рішення.
Я казав, що не хочу тобі заважати.
Тому не переймайся через мене
і їдь.
Чоне-ву.
-Що ти робиш? -Що?
О, стейк тут.
Їж.
-Він холоне. -Добре.
То коли ти їдеш?
Це досить терміново.
Я маю скоро їхати. Наступного місяця.
Наступного місяця?
Я хочу пити.
Це ваза!
Тут забагато скляного посуду.
Певен, інші припускаються тієї ж помилки, так?
Ти отримала чудову пропозицію.
Вітаю.
Дякую.
Це така чудова пропозиція.
Я такий радий за тебе.
Здається, що з ним усе гаразд і водночас ні.
Боже.
Що? Шість місяців?
Ти жартуєш? Як я можу чекати шість місяців?
Навіть три місяці задовго.
І один місяць — це довго. Я не проти одного дня! Ні, просто не їдь!
Чому?
Чорт!
Я думав, у нас усе нарешті владналося.
Ні!
Не їдь. Чому?
Чому?
Прошу, не їдь!
Прошу!
Привіт, Чоне-ву!
Гей, прокинься!
От вилупок.
Ледве встиг.
-Що таке? Що в тебе з обличчям? -А що з ним?
Ти останнім часом пригнічений.
Що сталося? Ха-ніль тобі відмовила?
Ні, не відмовила.
Тоді в чому річ? Акції, які ти купив на компенсацію, впали в ціні?
-Ти став жертвою шахрайства з нерухомістю? -Можеш просто піти?
Піти? Як саме?
Даруйте! Відчиніть, будь ласка!
Прошу, іди!
Як мені піти?
Агов, чекай.
У чому річ?
Хтось із твоїх пацієнтів подав скаргу?
Лікарю Піне Те-йоне!
Хіба ви не пані О Чі-юн? Що привело вас сюди?
Що ви зробите з моїми очима?
Ви обіцяли зробити мене гарною, але вони не однакові!
Вони не не однакові, пані.
Не брешіть. Я знала, що ви це заперечите.
Дивіться.
Цей бік 3 мм, а цей — 3,1 мм.
Ви відповідальні за те, що зруйнували моє життя!
Я вчора пішла отак на прослухування й провалила його!
Пані, я вже все пояснив.
Через ваше асиметричне обличчя і не однаковий розмір очей
ваші очі будуть природно не однаковими, навіть якщо все добре.
І минуло лише п'ять днів,
тому набряк може погіршувати вигляд.
Дайте їм трохи часу. Якщо ви досі незадоволені, я пере…
Ні, дякую.
Повірити не можу, що довірилася шарлатану.
Думаю, ви п'яна. Вам слід прийти іншим разом…
Ти.
Я хочу компенсацію,
і візьми відповідальність за провалене прослухування.
Чому я маю це робити?
Будьмо чесними.
Ви мали перенести операцію, якщо прослухування було важливе.
Не можна так впиратися, коли я все пояснив.
Впиратися? Як ти можеш таке казати, зруйнувавши моє життя?
Геть!
-Пані. -Малий…
Пані!
Що ви робите?
Не треба, пані!
Повірити не можу, що вона це бачила.
Певно, вона в мені розчарувалася.
Я сказав, що захищатиму її,
а натомість вона захищала мене.
Боже, я такий ідіот.
Заходьте.
Я чула новини.
-Уже пішли чутки? -Так.
Усі вважали її дивною з самого початку й намагалися вас застерегти.
Я просто хотів зробити якомога більше операцій.
Процедура пройшла добре, тому немає причин хвилюватися.
Але вам досить бути таким люб'язним і брати пацієнтів, які трохи того.
Гаразд.
ЛИСТ ПРО ЗВІЛЬНЕННЯ
Що це?
-Думаю, з вами все буде гаразд і без мене. -Звільнення?
Це я чимось засмутив?
Різними способами.
Хвилинку.
Не кажи мені, що звільняєшся,
бо я з кимось зустрічаюся, а в тебе до мене почуття.
Що це за маячня?
Маячня?
Востаннє ти мені сказала,
що могла б розвинути почуття, якби ми були на острові.
Тому інші медсестри зітхнули.
Я тільки сказала,
щоб допомогти вам, бо ви з лікаркою Лі були такі невпевнені.
Я зганьбила свою родину, коли впала й випадково поцілувала вас.
Тобто…
ти звільняєшся, щоб відновити честь своєї сім'ї абощо?
Не тому.
-Я їду подорожувати. -Подорожувати?
Я мріяла витратити всі гроші, подорожуючи світом.
Хочу зробити це, поки не надто пізно.
Та невже?
Я шукатиму своє щастя.
Бувайте, лікарю Піне!
КЛІНІКА ПЛАСТИЧНОЇ ХІРУРГІЇ LA BEAUTE
Ти в нормі?
Ні, аж ніяк.
Пацієнтка прийшла зі скаргою, а Гон-ран була свідком цього.
А до купи звільнилася медсестра То.
-Що? -Усі погані новини за раз.
Я зміг досягнути такого тільки тому, що медсестра То про все дбала.
Мені сумно її відпускати, бо я дуже покладався на неї.
Тоді, думаю, ти дуже за нею сумуватимеш.
Ти маєш її відрадити.
Не думаю, що вона послухає.
І мені буде сумно, якщо це станеться.
Я маю дозволити їй іти за мрією.
Мрією?
Вона мріє подорожувати, поки не надто пізно.
Круто, що вона це сказала.
Чудово, що в неї є мрія.
У неї сяяли очі, коли вона говорила.
Є речі, які можна робити тільки зараз.
Я не хотів бути егоїстом і ставати на заваді.
Якщо я справді про неї дбаю,
то маю відпустити її.
КОХАНИЙ
-Привіт, ти закінчив працювати? -Так.
Мені лишилося перевірити графік.
Справді?
Скільки часу на це треба?
Хвилин десять?
Ясно.
Тоді можна почекати всередині?
Що?
Що відбувається?
Хотів піти додому разом.
Не зважай на мене й працюй. Я займуся своїм, поки чекаю.
Ні, я завтра прийду на роботу раніше.
Ходімо.
-Ходімо. -Пішли.
Ти сказала шефу, що їдеш?
Ще ні.
Я попросила в нього час на роздуми.
-Чому? -Що ж…
Шість місяців — це мало й багато водночас.
Можливо, це було необдумано.
Ти здався схвильованим, і це мене занепокоїло.
І зараз, коли я професорка, певна, що в мене буде багато роботи.
У мене вже все добре, тому я не бачу потреби в поїздці за кордон.
А ще я не хочу залишати тебе.
Згоден.
Я не хочу, щоб ти їхала.
Не бачити твого гарного обличчя пів року — це нечесно.
Але я передумав.
Є речі, які можна зробити тільки зараз.
Не певен, що чесно, якщо я позбавлю тебе цього.
Шість місяців швидко минуть. Ми часто передзвонюватимемося.
Я приїздитиму до тебе, коли матиму час.
-Справді? -Так.
Ти приїздитимеш до мене в США?
Звичайно.
Зможеш провести й мені екскурсію їхніми лікарнями.
Того дня
я вдавав байдужість, бо був спантеличений
несподіваною звісткою.
Але зараз я кажу правду.
Ти маєш поїхати.
Чоне-ву.
Але пообіцяй проводити багато часу зі мною до того.
І піти на ті побачення, на які я хочу. Добре?
Добре.
Дякую.
І я тобі.
До речі,
ти помітила, що я був схвильований?
Ні, анітрохи.
Я серйозно.
Божечки.
Вітаю, пане.
Я подумала про це.
Я приймаю вашу пропозицію.
Я з нетерпінням чекаю цього.
Молодець.
Боже.
-Думаєш, я впораюся? -Звичайно.
-У тебе вийде! -У мене вийде.
Це так дивно.
Про що ти?
Думати, що ти тут ходитимеш без мене.
Шість місяців пролетять швидко, так?
Звісно.
Ти часто дзвонитимеш?
Ще б пак!
Ти приїдеш до мене, так?
Я вже сумую за тобою!
Я так за тобою сумуватиму!
Я сумую за тобою попри те, що ти тут!
Що мені робити?
Чоне-ву.
Я вже за тобою сумую.
Не залишай мене!
Даруйте? Як це?
Ви відкликаєте пропозицію? Чому?
Якщо чесно,
професор На Сонг-сік хотів відправити професорку Кім.
Але професорка Кім відмовилася, тому пропозиція надійшла вам.
Проте вона передумала.
Отож професор На думає, що краще, щоб поїхала вона.
Мені шкода з цього приводу.
Обіцяю рекомендувати вас першою, якщо з'явиться інша нагода.
Я маю іти.
Тоді чому він узагалі запропонував?
Божечки.
Ха-ніль!
Привіт, Чоне-ву.
Ти теж пішов з роботи?
Ні, я звільнив другу половину дня, бо ти сьогодні закінчила раніше.
Я просив тебе сходити на побачення, які я хочу, поки ти тут.
У мене на думці п'ять побачень, і одне із них —
потай дочекатися, поки ти підеш з роботи, і піти додому за руки.
-Бачиш… -Усе добре.
Я не довго чекав. Хвилин 17 абощо?
-Ходімо. -Добре.
ТОКПОККІ
Так добре перекусити разом після роботи.
Правда?
Так, мабуть.
Але це щастя не триватиме довго,
оскільки третього числа наступного місяця ти їдеш.
Чоне-ву…
Я не мав цього казати.
Не хочу тиснути. Мені просто сумно, що ти їдеш, але я не спиняю тебе.
Я так пишаюся, що ти сучасна жінка й можеш показати, на що здатна,
у більшому світі.
Ми можемо їсти токпоккі щодня, коли ти повернешся.
-Ні, слухай… -Ні, ти слухай.
Я не намагаюся тиснути на тебе. Добре?
Так.
Отож, наступне в планах…
-Чому ти дивишся? -Що?
Так.
Певно, тобі цікаво, чому ми тут.
Я подумав, що ти була мила вперше,
коли ми прийшли сюди, і здавалася такою щасливою,
знайшовши монету.
Я прийшов сюди, бо мені захотілося це згадати.
Чому в мене очі на мокрому місці? Боже. Що зі мною не так?
Чоне-ву, я маю дещо тобі сказати.
-Пропозицію скасували… -Скасували?
Не смій цього казати.
Хвилинку очі побули на мокрому місці, але все гаразд.
Дивися…
Я не плакатиму, чекаючи на тебе.
Я тим часом вдосконалюватимуся.
Отож…
Хвилинку.
Привіт.
Я піду о десятій. Добре.
Однак не переймайся через мене й зосередься на своїй роботі.
-Добре? -Добре. Але…
Ми помремо.
Вітаємо.
Що це таке?
Та-дам!
Чон-ву хотів влаштувати тобі прощальну вечірку,
і ми зробили її в американському стилі.
Що?
Боже, сідай. У мене ноги ниють.
-Швидше. -Іди сюди.
-Сюди. -Хутчій.
Ходімо.
Добре.
НАМ ХА-НІЛЬ З КОРЕЇ ДЕБЮТ У США
Ось. Візьми це.
Що?
Не заривайся у роботу, коли опинишся там.
Використай ці гроші, щоб оглянути пам'ятки та їсти смачну їжу.
-Боже. -Ось. Це від мене.
Я зробила подушку з гречки.
Кажуть, важко звикнути до іноземних подушок.
Я цілу ніч працювала, тож користуйся нею і спи добре.
І це теж тобі.
Прощання не означає
Що ми розходимось навіки
А означає тільки
ВІТАЄМО З ДЕБЮТОМ У США
Що нова чекає зустріч
Наш час разом
Спогадами стане
Ми власні шляхи маємо знайти
Лікарко Нам, мені справді шкода, що пропозицію скасовано.
Певен, у вас буде ваш шанс.
Ха-ніль, вітаємо тебе із твоїм дебютом у США!
-Вітаємо! -Чекай, мамо.
Я…
Якщо чесно…
-Прошу, не їдь! -Боже.
-Не думаю, що я це витримаю. -Що саме?
Не можу відпустити тебе.
-Ні, але… -Не їдь, Ха-ніль!
Чекай!
Я не можу жити без тебе!
Пообіцяй мені не їхати!
-Що? -Добре?
Прошу, не їдь!
-Пусти мене! -Прошу, не їдь!
Ха-ніль…
Прошу, не їдь…
Прошу, не їдь, Ха-ніль!
Що ти зробив?
Ти вимокла сильніше, ніж я думав.
-Як ти дізнався? -Що?
Про що це ти?
Ти казав, що не станеш на заваді й заохочував мене їхати.
То чому спиняєш зараз?
Ти знаєш, що я не їду, так?
Буду чесним.
Я прочитав твоє повідомлення.
Повідомлення?
Скасовано? Що сталося, на бога?
Вони вирішили відправити натомість іншого професора.
Твоя лікарня недолуга.
Вони з тобою граються? Як можуть змінювати думку?
Певно, ти засмучена, але не могла нічого сказати.
Це неправда.
Я висловила свою думку.
Я маю іти.
Пане.
Хіба все не мало бути вирішено, якщо професорка Кім відмовилася?
Ви зробили мені пропозицію опісля,
і я погодилася поїхати.
Отож, думаю, я маю їхати.
Чому я маю забирати назад рішення, над яким довго й важко думала?
Це тому, що до неї добре ставиться голова?
Професорко Нам.
Пане.
Є дещо, що я вирішила робити, якщо колись сюди повернуся.
Я пообіцяла казати вголос, коли ображена.
Я знаю, що це нічого не змінить,
але я висловлююся для власного блага.
Спочатку я трохи засмутилася,
але висловила свої почуття і пішла далі.
Ти пройшов через гірше.
І дякую, що допоміг мені зберегти обличчя,
але я скажу й своїй сім'ї теж. Це не варто приховувати.
-Чому ти усміхаєшся? -Бо ти так змінилася.
-Хіба? -Так.
Я теж так думаю.
Так.
У тебе там було п'ять побачень, на які ти хотів, перш ніж я поїду в Штати.
Скільки з них у нас уже було?
Ми пішли додому вдвох, пограли у відеоігри
та провели прощальну вечірку.
Три було, і ще два лишилося.
Тоді ходімо на інші.
Ти вже їх запланував, тож не марнуймо твій час. Які інші?
Я думав, що ти в Америці тужитимеш за корейською їжею.
Я певен, що й там є корейські ресторани.
Але там би готував не я, тому я хотів приготувати тобі їжу.
Справді?
Це буде так смачно.
Ти мене вже вразив, коли зробив той кімбап.
-Не можу дочекатися! -Тримайся.
Я в захваті!
Так. То яке останнє?
-Це таємниця. -Боже!
Чому? Скажи мені.
Стара я подумала б:
«Чому я не можу поїхати? Чого мені бракує?»
Я була б знеохочена й звинувачувала б себе.
КЛІНІКА ПСИХІЧНОГО ЗДОРОВ'Я
Але тепер я знаю.
Навіть якщо я не досягаю бажаного результату, важко працюючи,
трохи посумувати нормально.
Я чекатиму наступного разу
й зосереджуся на своїй роботі.
На вигляд смачно.
З чим я можу допомогти?
Твоє гарне обличчя — достатня допомога.
Ти дурненький.
Так і є.
Усе таке гарне.
Це королівський обід, а не просто корейська їжа.
Як ти все це зробив?
Просто взяв кілька уроків куховарства.
Їж.
Дякую тобі за обід.
Дозволь почастувати.
Ось. І це скуштуй.
-Смачно? -Пальчики оближеш.
Повірити не можу, що це просто кілька уроків.
Життя — довга подорож.
Якщо я не змогла досягти мети в певному часі чи місці,
моє життя не стає безглуздим.
Це може статися завтра чи в іншому місці.
Удача існує й чекає на мене.
От у що я зараз вірю.
-Ви справді так почуваєтеся? -Так.
Коли ви побачили тут фото професора Міна,
я чув про нього новини й розхвилювався.
Я бачу, якою сміливою…
Побачивши, наскільки сильнішою ви стали,
я відчуваю полегшення.
Ви так вважаєте?
Як ви почуваєтеся? Думаєте, що стали здоровішою?
Думаю, мені стало краще, ніж раніше.
То проведемо тестування ще раз?
«Я щаслива».
ТЕСТУВАННЯ НА ЗНЕВІРУ Й ДЕПРЕСІЮ
«Я спокійна».
ТАК
«Я розчарована щодо майбутнього».
НІ
«Я розчарована в собі».
НІ
«Озираючись назад, бачу, що моє життя було сповнене провалів».
НІ
Думаю, зараз вам краще.
Вам більше не треба ходити до мене.
Ви певні щодо цього?
У вас уже є сила, щоб здолати ваш біль.
Важкі зусилля, яких ви докладали дотепер,
відтепер захищатимуть вас.
Вам не треба мене проводжати.
Люблю дивитися, як мої пацієнти виходять звідси в останній день.
КЛІНІКА ПСИХІЧНОГО ЗДОРОВ'Я «СОНЯЧНЕ СВІТЛО»
Тут багато людей, які страждають, правда?
Але так само, як ми йдемо до бібліотеки, щоб почитати книжки,
або в художню галерею, щоб подивитися на картини,
вони тут, щоб одужати.
Отож…
їм усім стане краще.
Що означає «краще»?
Це означає, що вони стануть щасливими?
Ні.
Вони прийматимуть свої нещастя.
«Я знову можу відчути сум, але це нормально».
«Я маю сили, щоб впоратися з нещастями, якщо вони прийдуть».
Це те, у що вони вірять.
Хутчій!
Божечки.
Чому ти хочеш купити мені сумочку?
Бо в тебе немає пристойної.
Моєї першої платні було мало, тому я відклав другу.
Що думаєш? Я кинув оком на цю.
Божечки, не можна витрачати важко зароблені гроші на сумочку.
Боже.
Ціна 1,8 мільйони вон?
Ходімо.
Чому? Я хочу тобі її купити.
-Ходімо. -Пані.
Можна глянути оцю сумочку?
Це зимова колекція? Їй пасуватиме.
-Гарно. -Ходімо.
Чому? Чекай.
Іди сюди! Дай глянути.
Перепрошую.
Стій!
Повернися сюди!
Боже, коли ти приготувала це все?
Зробила сьогодні вранці.
Боже, і це все?
Ти не поклала ні сосисок, ні курки?
Ні, просто їж оце.
Не перебирай харчами.
Але ти не їси моркву.
Це нормально, оскільки я доросла. Я вже виросла.
Це неправильно. Ти маєш бути добрим прикладом.
-Пане Пін. -Так?
Що думаєте?
Я згоден із тобою. Вона має бути добрим прикладом, так?
Ти кажеш, що я мама, яка подає поганий приклад?
Ні, я не це мав на увазі.
Він дитина, тому я на його боці.
На моєму боці? Ти ставишся до мене як до дитини?
Ні, аж ніяк.
Веселіше, мамо.
Дам тобі виноградинку.
-На. -Дякую.
Ти найкращий.
Ти теж.
Хіба не смачно?
Що таке?
Чому я такий сумний?
Яка краса.
Ти мала просто взяти сумочку.
Не знав, що тобі бракує амбіцій.
І добре, що їх бракує.
Я не маю дозволяти синові купувати мені сумочку за 1,8 мільйона вон.
Так роблять тільки старі.
І це мені подобається значно більше.
Можу користуватися щодня.
Добре, що в тебе є робота.
Ти мені подарував гаманець,
а ще пригостив цим гарним морозивом.
Правда?
Я не такий хороший, як Ха-ніль, але й не поганий?
Про що ти кажеш?
Ви обоє хороші, але різні.
Та байдуже. Ти завжди шпетила мене.
Знаю, але це не означає, що я тебе не ціную.
Ти теж моя дитина. Звичайно, я люблю тебе.
Не варто брехати.
Я знаю, що вона значно краща.
Вона лікарка, а я — посередність. Знаю, що ти пишаєшся нею більше.
Імовірно, наші долі були визначені від початку.
Вона Ха-ніль, бо того дня було гарне небо.
А я Ба-да, щоб просто пасувати до неї.
Про що це ти?
Я назвала тебе так, бо мені наснився океан.
-Справді? -Так.
Наснилася веселка, розпростерта над блискучим океаном.
Я не могла забути її краси, навіть коли прокинулася.
Тому вирішила назвати тебе Ба-да, а не Веселка.
Це правда?
Як ти сказав,
ти можеш стати власником будівлі або керувати рестораном дядька Те-сона.
Хай що ти робитимеш,
для мене ти завжди будеш
тією веселкою над блискучим океаном.
Тому сяй, як умієш. Добре?
Це було банально.
Мені ніяково від цієї історії про веселку.
Позуй. Я зроблю фото.
Так?
Добре.
-Усміхайся. -Добре.
-Погляньмо. -Надішли їх мені.
Добре.
ПЕРШЕ БЛЮДО СИНА!
Боже, а ти гарна.
МІЙ СИН
Як мило.
Ця гарна!
Я позіхаю не тому, що мені нудно.
Читав папери до конференції, не міг спати минулої ночі.
Тоді ти, певно, втомлений.
-Хочеш кави? -Кави?
Тримай.
KOPIKO КАВОВІ ЦУКЕРКИ
Можливо, це тому, що ти втомлений, але здаєшся сьогодні млявим.
Я не те щоб млявий.
Якщо чесно,
мені трохи соромно бачитися з тобою.
-Чому? -Через інцидент.
У клініці.
Через інцидент у клініці?
Та пацієнтка помилялася.
Однак мені соромно, що ти це бачила.
Я казав, що захищатиму тебе, коли ми робили сливове вино.
А це ти мене захищала.
Кого це цікавить?
Можемо захищати одне одного по черзі.
Проте я старший, ніж ти.
Я хочу завжди вражати тебе.
Я зустрічаюся з тобою не для того, щоб ти мене вражав.
Мені подобається твоє добре серце.
Я помітила, що щирі чисті душі — найкращі.
Мені подобається, що ти справжній чоловік, який присвячує свій час дрібницям,
як-от ловам комах із хлопчиком.
Мабуть, важко було розлучатися і з медсестрою То, і з Чоном-ву.
Ні, радше просто.
Зараз, коли йому краще, правильно, що від відкриває
власну клініку й керуватиме нею, як хоче.
Зрештою мені довелося б відпустити його.
А вона хоче втілити в життя свою мрію.
Тому я щасливо відпущу її.
Не тільки вона.
Оскільки ми про це говоримо, я і тебе відпущу теж.
Що?
-Мене? -Так.
-Чому мене? -Ти маєш відкрити власну практику.
Ще й шести місяців не минуло.
Яка різниця? Важливо те, що тобі вже краще.
Проте…
Репутація твоєї клініки постраждала, коли люди почули,
що я кинув скальпель посеред операції.
Але ти однаково допоміг мені
звестися на ноги. Я завинив тобі.
Можеш відплатити мені, звільнившись.
Твоя платня надто висока для мене.
Зараз
тобі час іти.
Він би ніколи про це не заговорив,
тому я сказав про це першим.
От і все.
Боже. Чому ти мене обіймаєш?
Бачиш? Ти дуже добрий чоловік.
Я дуже щаслива в цих стосунках.
То як він готується до своєї нової клініки?
Я не певен.
Зараз, коли в нього є гроші, певно, він купить гарну машину.
AUDI ВИБІР ПРИВОДУ
Не думаєш, що він відкриє більшу клініку
і зробить фантастичне повернення?
ПУСАНСЬКИЙ МІЛЬМЕЙОН ТЕ-СОН, БА-ДА
ТАКОЇ КЛІНІКИ ЩЕ НЕ БУЛО
КЛІНІКА ПЛАСТИЧНОЇ ХІРУРГІЇ LOGIN ЙО ЧОН-ВУ
Вітаю, Чоне-ву. Я пишаюся тобою.
Ти нарешті відкрив свою клініку.
Що? Ти плачеш?
Це дивно.
Я не дуже думав про відкриття клініки в минулому.
А тепер глибоко зворушений.
Цей диван неймовірний.
Цей столик такий цінний.
Я жертвуватиму багато грошей, робитиму добрі справи, важко працюватиму.
Моє життя таке цінне.
Ти неймовірний.
Але ти керуватимеш сам? Ти наймав багато лікарів.
Ну, я хотів почати з малого.
Я візьму кількох пацієнтів і встановлю з ними особисті зв'язки.
Не виснажуватиму себе.
Ось. Тримай.
Боже, не варто було.
Я просто хотіла випити це.
Хотіла відсвяткувати цю мить особисто.
Вечірка для нас двох?
Сідай.
Чон-ву почав нову сторінку в житті.
І всі навколо мене
теж жили власними життями.
Ба-да досягав маленької мрії.
Він хоче стати відомим через мільмейон.
І він більше не бере в нас гроші.
ОРИГІНАЛЬНИЙ ПУСАНСЬКИЙ МІЛЬМЕЙОН
Вітаю.
Ми не доставляємо.
-Я не тому тут. -Тан-пі.
Те-соне?
Це справді ти?
З тобою все було добре?
Як у тебе справи? Ні.
Що привело тебе сюди?
Я доставляю в цьому кварталі
і зайшла сюди поїсти мільмейону.
А чому ти в Сеулі?
Я переїхав сюди.
Боже, стільки часу минуло.
Я досі пам'ятаю день,
коли ти приїхала в Пусан і запитала в мене адресу.
Ти нітрохи не змінилася.
Ти теж.
Ти сказав мені, де знайти
відомий суп зі свинини й рису, мільмейон і ресторани з накґопсе в Пусані.
Ти досі той самий добросердий
і люб'язний чоловік.
Хіба ти не казав, що працюватимеш на фабриці свого зятя?
Так і було.
Але оскільки ти так любила мільмейон,
ми його завжди їли на побаченнях.
Так.
Тому я подумав, що ти мене колись відвідаєш,
якщо я відкрию ресторан із мільмейоном.
Так я думав, коли вперше приїхав сюди.
І ось ти тут.
Ти заміжня?
Ні.
А зустрічаєшся із кимось?
Ні.
От і добре.
Дядько Те-сон возз'єднався зі своїм першим коханням.
Я молилася, щоб його колись тихе й спокійне життя
було наповнене щастям, як товстий пельмень.
ДОСТАВКА «ЧИСТА ЛЮБОВ»
ДЗЕНЬ-ДЗЕЛЕНЬ. ТАН-ПІ ТУТ, ЩОБ НАПОВНИТИ ВАШЕ ПОРОЖНЄ ЖИТТЯ
Моя мама сміялася…
і плакала здебільшого через нас.
Вона припинила вирощувати капусту.
Хотіла виконати свою обіцянку добре виховати дітей.
Моє серце завжди було з нею,
оскільки вона щодня намагалася робити все можливе.
Гаразд.
Привіт, мої Перев'язочки
Привіт, мої друзі Перев'язочки!
Давно не бачилися.
Певен, не багатьом із вас
цікаво, чим я займався.
Проте я вирішив зняти ролик сьогодні,
щоб розповісти, що зі мною.
Боже.
Що таке? Тобі соромно?
Я вже до цього звикла. Не страшно.
Як щодо пані Лі?
-Вона про це знає? -Що ж…
Вона знає все, а я їй досі подобаюся.
Вона щаслива зі мною таким, який я є.
Що стосується цього добросердого чоловіка…
МІКЕЛАНДЖЕЛО ХІРУРГІЇ
НОВИНИ ЛІКАРЯ ПІНА РАЗОМ З ОРКЕСТРОМ РИСОВАРКИ
Він щасливо житиме із кимось, схожим на нього.
Мені шашликів на 25 000 вон, будь ласка.
-Добре. -Пане Хан!
Як ви знайшли нас?
Чон-ву розповів мені про вас, хлопці.
Так.
Я чув, що він вас оперував.
Вас довелося підрихтувати, а це фінальний результат?
Агов!
Операція була на спині.
Але хіба вам не потрібно ще щось зробити з обличчям?
Гляньте на цих двох паскудників.
Дражните мене, як у старі добрі часи.
Я не куплю ваш шашлик. Бувайте.
-Ми просто жартуємо. -Ходіть сюди.
-Спробуйте. -Хоч трішечки.
-Це з нашим спеціальним соусом. -Ми його зробили.
-Смачно! -Правда?
-Смачно! -Будьмо!
-Будьмо!
Щасти вам!
Кожен день може бути сповнений труднощів.
Лікарю Кангу.
Ви працюватимете зі мною?
Мені потрібен хтось, вартий довіри.
Але я вірю, що можу впоратися
із будь-чим у житті.
Останнім часом для нас…
Ця темна клініка нагадує мені про той день.
Який день?
Коли я дала тобі дисертацію,
я впала коло суду й забилася.
Так.
Ти привіз мене у свою зачинену клініку, щоб обробити рану.
Порожня кімната нагадала мені тебе, і це розбило мені серце.
Але коли бачу, що ти знову звівся на ноги,
стаю дуже зворушеною.
Буду чесним.
Я б не зробив цього без тебе.
Пам'ятаєш той день, коли ми не змогли подивитися світанок?
Звичайно.
Це було так паскудно, бо ми так далеко їхали.
І не кажи.
Тоді…
поїдемо зараз?
Просто зараз?
У мене досі є ще одне побачення, на яке я хочу піти.
Подивитися світанок разом. Мене непокоїло, що востаннє нам це не вдалося.
То що скажеш?
Поїдемо?
-Добре, поїхали. -Поїхали!
-Супер! -А квитки залишаться?
Коли ми вперше відчули відчай,
усе було нам непідконтрольне.
Ми думали, що наші життя скінчені.
Ми думали, що не зможемо
виринути з наших криз іще дуже довго.
Проте
наші кризи були не такими глибокими, як ми спочатку думали.
Тієї ночі ми обоє плакали.
Ми терпіли свій біль,
боролися зі своїми страхами
і зрештою відновилися.
МІН КЬОН-МІН
Ми навчилися недовго терпіти біль і довго плекати спогади.
Лікарю Йо, можете починати.
І зрештою ми змогли виринути з наших криз.
Це мило.
-Так і є! -Маєш рацію!
Воно таке кругле й гарне.
Нарешті ми змогли подивитися світанок.
Маєш рацію.
Сподіваюся, ми й надалі будемо ладнати.
-Добре. -Добре.
Так.
Ти знаєш, що досі не відповіла мені?
Про що ти?
Я освідчився тобі, а ти не відповіла.
Та годі. У нас за тиждень весільна фотосесія,
то яке це має значення?
Ти досі маєш дати мені відповідь, добре?
Божечки. Гаразд.
Одружімося вже.
«Одружімося вже».
Ми спізнюємося чи що?
Дай нормальну відповідь!
Ні, я не можу.
Про що ти? Звісно, можеш.
Чекай. Куди ти йдеш?
-Я… -Повернися сюди.
Мені надто незручно.
Тоді чекай на мене.
Я можу бути щаслива сьогодні
і раптом сумна завтра.
Але це нормально.
Якщо є сум — завжди буде й щастя.
У нас є сила витримати
смуток і нещастя.
І цього достатньо.
ЕПІЛОГ
НАМ ХА-НІЛЬ, ЙО ЧОН-ВУ МИ ПОБРАЛИСЯ!
ТАК! — ТИ ВИЙДЕШ ВОНА СКАЗАЛА ТАК! — ЛЮБОВ
ФОРТРЕС ТРЕЙЛ МАРТ
ЛІКАР У КРИЗІ
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк