DOKTOŘI NA DNĚ
- Ahoj, De-Jongu. - Ahoj, děje se něco?
Ani ne.
Přišla mi výplata.
Co je? Dostal jsi málo? Určitě jsme poslali správnou částku.
Proto nevolám.
Chci tě za první výplatu pozvat na skleničku.
Pojď se napít.
Promiň, ale nemůžu.
Zrovna jsem jedl a jsem plný.
Jsem u rodičů a dělají výborná žebírka.
Dal jsem si dvě misky rýže.
Takže teď nemůžeš?
Ne, musím si něco nastudovat.
Bude to muset počkat.
Těšila jsem se, že utratím výplatu.
- Jak jsi mohla? - Taky mě to mrzí.
Máš čas o víkendu?
Máma jede s Čin-wuem za tetou.
Celý víkend mám volný. Můžeme propít celou noc.
Nejsem si jistá. Myslím, že budu s Čong-wuem.
Ale bydlíte ve stejném domě a taky spolu pracujete.
V práci se sobě vyhýbáme.
Naši kolegové nevědí, že spolu chodíme.
Páni. Randíte tajně?
To je zábava.
O zábavu ani tak nejde, spíš nás to dělá šťastné.
Chci být pořád s ní.
Vidíme se v kanceláři i na sále.
Jdeme spolu do práce i z práce. Proto spolu asi lidi chodí.
Mám důvod k životu. Cítím se skvěle.
Zaplať mi účty za plyn a vodu, jestli mě chceš dál nudit.
No jo.
Mám v práci pořád předstírat, že o vás nevím?
Ha-nul to tak chce.
Vážně?
Proč?
Stydí se za tebe?
Jen jsem opatrná.
Lidem by to mohlo být nepříjemné.
No jo. To je lepší.
Hodně štěstí s tvým tajným randěním.
Určitě máš motýlky.
Nezáviď a někoho si najdi.
- Koho? - To je tvůj problém.
Zapomeň na to. O víkendu jdeme pít.
- Promyslím to. - Tak zítra na klinice.
Mluvila jsem tak dlouho, že ten čaj vychladl.
To nic.
Miluju to.
Myslel jsem, že mám rád studený čaj.
Dobře. Nic neříkám.
Proč se třeseš?
Naliju ti.
Dobře.
DOKTOŘI NA DNĚ
Co děláš?
Byl jsem vybrat peníze a teď jdu domů.
Ano. Je to kapesné pro tvou matku.
Co? Proč jí dáváš peníze?
Vždycky jsem jen bral.
Chci jí to vrátit z mé první výplaty.
Ale víš co?
Je to tak zvláštní pocit.
- Co? - Vždycky jsem si vydělával.
Ale tentokrát je to jiný pocit.
Pro mě také.
Mimochodem, máš něco pro mě?
Chci,
- abys mi dala něco ty. - Co?
Také jsi dostala výplatu. Něco mi kup.
Moc jsem nedostala. Platí mě od operace.
Ty vyděláváš mnohem víc. Kup něco ty mně.
Ne, ty první.
Proč…
Tak jo.
Zítra si o to střihneme.
Dobře.
Hezky se vyspi a uvidíme se zítra.
Ahoj.
Do hajzlu!
Vyděsili jste mě. Myslel jsem…
Zavřeli jste? Tys s ním byl celou dobu?
Do toho ti nic není. Půjdeš s námi.
Kam?
- Uvidíš. - Počkejte, co se děje?
O co jde?
Chci jít domů!
Počkejte! Co je?
Proč jste mě sem dotáhli?
Musíme probrat něco důležitého.
Slyšel jsem, že jste s Ha-nul oficiálně spolu.
To je pravda, strýčku.
Nejsem jen strýček.
Po smrti mého švagra se moje jediná sestra
rozhodla prodat továrnu a jet do Soulu.
Neotálel jsem, zavřel svou restauraci a šel s ní.
Víš proč?
Nemohl jsem je pustit samotné,
když jsem věděl, jak nebezpečné je to město.
- Aha. - Vážně?
Nebylo to proto, že jsi věděl, že milmjon tady bude vzácnější…
Každopádně si vážím své rodiny.
Jsem její strýc, ale také jsem pro Ha-nul jako otec.
Toho jsem si vědom.
Můžu se tě tedy na něco zeptat?
Samozřejmě.
- Kolik měříš a vážíš? - 183 cm a 68 kg.
Jsme podobně stavění.
Nemáš nějakou nemoc, že ne?
- Vůbec ne. - Co dělá tvůj otec?
Je kardiotorakální chirurg a moje matka také.
- Oba jsou doktoři? - Ano.
Ne, že se kvůli tomu budeš nad Ha-nul povyšovat.
To nikdy neudělám.
- A… - Splatil jsi své dluhy?
To je nezdvořilá otázka.
Může ji položit jen někdo hloupý jako já.
Vím, že ses chtěl zeptat.
Čong-wu, je pravda, že tě máme rádi.
Ale zeptám se, protože nechci vidět Ha-nul trpět.
Musí ti pomoct splatit dluhy?
Vůbec ne.
To se nestane.
Něco mi zbývá, ale myslím, že to splatím do konce příštího roku.
Aha.
Dobře.
Copak ti peníze nevrátí, když se prokázala tvá nevina?
No… To nebudu vědět, dokud nepodám žalobu.
Ale na to teď nemám energii.
To chápu. Musí být vyčerpávající soudit se a chodit na přelíčení.
Dej si.
Přivedli jsme tě sem,
abychom tě požádali, abys Ha-nul opatroval.
Měli byste spolu vycházet a opět najít klid.
Děkuji.
Na zdraví.
Pij.
Neopovaž se přestat pít. Na zdraví!
Propána, zem je jak želé. Já snad umřu.
Jsi v pořádku, Čong-wu?
Jsem.
Čong-wu.
Buď na Ha-nul hodný.
Ano, pane. Budu!
Nebuď na ni jen hodný.
Buď na ni super hodný.
Dobře. Budu super hodný!
Můžeš jí
koupit plyšovou veverku?
Cože?
Má pravdu.
Měla plyšáka a utrhla se mu hlava. Byl hnědý.
- Vypadal takhle. - Takhle.
Můžeš jí koupit něco podobného?
Samozřejmě!
Koupím to hned.
Tak jo.
Pane jo.
Neotálíš.
Koupil jsi ho hned.
Nikdy jsem neotálel.
Tak
jí můžeš koupit palačinku.
Přestaň mu říkat, co má koupit.
Ale ona je má ráda.
Hej.
Můžu si to dovolit.
Propána.
Tři tisíce wonů. Ne.
Můžu dát i 5 000.
Tak jo.
Dobrý den.
- Prosím palačinky za 5 000 wonů. - Ovšem.
A co vy?
Dáte si taky?
- Jasně. - Jo.
Dobře.
Každý si dáme jednu.
Dobře. Můžete vzít ty kelímky.
Aha.
Kelímek je teplý.
Nejlepší jsou ještě horké.
Propána, to pálí.
- Pro tebe, Ba-do. - To je horké.
Dej si, dokud je horká.
Děkuju.
Co když se Ha-nul naštve, že jsem tak opilý?
Asi mi vynadá.
S tím se netrap.
Chlap se jednou za čas opít může.
Neboj se jí.
Jestli ti vynadá,
zastanu se tě.
Já to věděl.
Čong-wu.
My tři jsme jako jeden.
- Jeden! - Ano.
Tady to máte.
- Děkujeme. - Prosím.
Musím zaplatit.
Podrž to.
- Ještě za ty tři. - Můžeš to podržet?
Dělá to 8 000.
- Osm tisíc? - Ano.
Tak jo. Ukažte.
Tady máte.
Tady máte drobné.
- Prosím. - Děkuji.
Jdeme.
Tak jo, jdeme.
- Jdeme! - Nashle.
Na shledanou.
Já…
Ne!
Palačinka je v bezpečí.
MOŘSKÉ ŘASY
Dobré ráno, Čong-wu.
Neměli jsme ho budit.
Jak to myslíš? Musí do práce.
Proč jste se tak opili?
- Já to nechtěl. - Byl jsi to ty?
Trápili jste mého budoucího zetě?
Byl jsi to ty?
Nutil jsi ho pít?
Ne, chtěl to sám.
Snažil jsem se ho zastavit.
Přesně. Byl na tahu.
Byl odhodlaný pít, nemohli jsme ho zastavit.
- Ale včera jsme říkali… - No jo!
Vybral pro tebe nějaké peníze.
Podívej, jak je to nadité.
Je věrný. Chceš jí to dát?
Vysvětlím…
Čong-wu, ochutnej.
Je to výborný. Dá ti to chuť k jídlu.
Je to dobré.
Vážně.
Pojď jíst.
Najez se s námi.
Ale…
Do práce autem nejezdíš.
Dělám to jen kvůli tobě. Musíš mít kocovinu.
Promiň.
Prostě ti řeknu pravdu.
Většina mužů mlčí, aby ochránila bratrstvo.
Ale já ti to řeknu.
Protože nejdůležitější je, co si o mně myslíš ty.
Cože?
Ba-da a tvůj strýc mě včera odtáhli do baru.
V podstatě mě unesli.
Pak mě donutili pít.
Chtěl jsem pít jen trochu,
ale nemohl jsem, protože mě nutili.
Pořád mi nalévali.
I v té situaci
jsem si dělal starosti, že se budeš zlobit.
Ale hádej, co řekli?
Že by se mě zastali.
Říkali, že jsme jeden. Ale viděla jsi je? Podrazili mě.
Co jsi to řekl?
- Zatraceně. - Hej!
Hej.
Co to děláš?
Neříkej, že se vracíme domů.
Kvůli mně? Co chceš dělat?
Co jim chceš říct?
Co tím myslíš? Jedu zkratkou.
Nemá smysl je obviňovat.
To tys nepil střídmě.
Odteď na sebe dávej pozor.
Proč se usmíváš?
Oči máš plné lásky,
ale tvá slova jsou chladná.
Srdce mi buší, i když mi nadáváš.
Co to povídáš? Musíš být blázen.
Když se směješ, vypadáš jako veverka.
Proto se ti líbil.
Co tím myslíš?
Včera mi říkali
o té plyšové veverce, co jsi zbožňovala.
Celé dny jsi brečela, protože ti ji máma vyhodila a neřekla ti to.
Musela jsi ji mít ráda. Na brek jsi byla velká.
- Tak si to pamatují? - Ano.
- Nebylo to kvůli tomu plyšákovi. - Tak proč?
Tehdy jsme jeli na školní výlet.
Ale já s ním nechtěla ztrácet čas,
tak jsem lhala, že jsem nemocná a šla se domů učit.
Ale pak jsem byla smutná a vybila si to na tom plyšákovi.
Mohla jsi na ten výlet prostě jet.
Já vím.
Teď toho lituju.
Měla jsem si takové věci užívat, ale na výlety jsem nejezdila.
Nikdy jsi nebyla na školním výletě?
Ani jednou?
No…
Co?
- Čekala jsi dlouho? - Ne.
Děkuju.
Dojel jsi včera domů v pořádku?
Ano. Děkuji za jídlo a čaj. Za všechno.
Měla bych ti poděkovat já. Udělal jsi nám v obýváku hřiště.
Hotovo.
Mockrát děkuji.
Přinesl jsi to až sem a dokonce sestavil.
Jsem ti dlužná.
Bylo mi potěšením. Moje sestra to chtěla vyhodit.
Ušetřil jsem jí tu námahu a dal Čin-wuovi dárek.
Všichni jsou spokojení.
A dostal jsem chutné jídlo.
Poslala mi ho máma.
Pořádné jídlo jsem neměl už věčnost.
Až ti zase něco pošle, dej mi vědět.
Proč ke mně chceš pořád chodit?
Tak jsem to nemyslel.
Měl bych jít.
To je moje.
Propána.
Je to drahá značka. Není divu, že to je příjemné.
Jsi blázínek.
Tak ahoj.
Pozor.
Nemusíš mě vyprovázet.
Stejně musím do obchodu.
Navýšil jsi Un-džong kapesné?
Ano, dávám jí o 50 000 wonů víc, jak jsi říkala.
Dobrá práce.
Nejspíš si potřebuje koupit spoustu věcí, o kterých ti neříká
jako spodní prádlo, šminky a hygienické potřeby.
To máš pravdu.
Netušil jsem to.
Mimochodem,
rád bych zase viděl Čin-wua.
Můžeme se sejít o víkendu v parku a chytat brouky.
- Jde mu to s míčem? - Nejsem si jistá.
Nezkoušela jsem to.
Sportováním moc času netrávíme.
Ani jsem ho ještě nenaučila jezdit na kole, protože to neumím.
Chceš to naučit?
Cože?
Čin-wua to můžu naučit hned.
Ale jestli chceš jezdit s ním, měla by ses to naučit taky.
A bylo by pro něj lepší, kdybys ho to naučila ty.
Co kdybychom si dali navzájem tři SOS samolepky?
SOS samolepky?
Tady jsou.
Na.
Oba dostaneme tři.
Použijeme je, když budeme potřebovat pomoct.
Například?
Pro mě by to bylo učení jízdy na kole nebo chytání hmyzu.
Pro tebe to bude, když jí budeš kupovat dárek
nebo když půjde na gynekologii.
Je toho spousta.
Aha.
Najdu pro ně dobré využití.
Panebože! Mám motýlky v břiše.
Proto se lidé těší na balíčky.
Chtějí je rychle otevřít.
Objednala jsi něco pro kliniku?
Jsou pro tebe. Chtěl jsi dárek.
Oba jsou tvoje.
Nemusela jsi mi dávat dva dárky.
Ten větší otevřu jako první.
Tak jo.
Paráda!
Co je asi uvnitř.
„Historie plastické a rekonstrukční chirurgie“?
Ano, a je to původní výtisk.
Prohledala jsem všechny antikvariáty a našla jen jeden. Máš radost?
Ano.
Teď tohle. Bude se ti to líbit ještě víc.
„Ještě víc“?
Nemůžu se dočkat.
Tak co? Líbí se ti?
Nasální obal vypadá dobře, tak jen vyměníme silikon.
Otevřete silikon D30.
Otevírám.
Pospěšte si.
Soustřeďme se.
Pardon.
Vypadalo to na ošemetnou operaci. Dobrá práce.
Vidíš? Sluší ti.
Odteď ji nos každý den.
A taky tu knížku přečti do konce týdne,
a řekni, co si o ní myslíš.
Musím referovat o knížce a nosit tuhle čapku se štěňaty.
- Provedl jsem něco? - Cože?
Nemstíš se mi falešnými dárky, že ne?
Nevím, jak to můžou být dárky.
- Fajn. Vrať je. Jsi tak nevděčný. - Jen žertuju.
Moc se mi líbí.
Jak jsi věděla, že si to přeju?
To sedí od někoho, kdo mi koupil plyšáka a palačinku.
Koupil jsem je opilý. Mám pro tebe jiný dárek.
- Vážně? - Samozřejmě.
Kde je? Tam?
Tam ho nikdy nenajdeš.
Vážně? Tak je tady?
Pojď za mnou.
Co? Školní výlet?
Ano. Na žádný jsi nejela.
Vezmu tě tam.
Na školní výlety jsme moc staří.
Nejsme. Můžeme jít do muzea a přespat v kempu.
Dokážu ti, že i dospělí můžou na výlety.
No, zní to dobře.
Že jo? Pojedeme zítra.
- Zítra? - Ano.
O víkendu se mám sejít s Hong-ran.
Uvidíte se jindy.
Když si tuhle příležitost necháš ujít,
už možná nebudeš mít šanci jet na školní výlet.
Není to děsná představa?
Nejdřív musíme jít nakupovat.
Nakupovat?
Ano. Na školní výlet potřebuješ nové oblečení.
Tos nevěděla?
Všechno tě naučím. Jdeme.
Ne, počkej. Tvoje taška.
- Nevezmeš si ji? - Později.
- Co tyhle? - Šaty?
- Ty jsou spíš na pláž. - Tak půjdeme na pláž.
Ale je to školní výlet.
Sluší ti oboje.
Ne, chci něco pohodlnějšího.
- A co tyhle? - Přestaň.
Co je? Budou ti slušet.
Asi to je noční košile.
- Pojedeme sem. - Propána, to je hezké.
Že jo? A můžeme i sem.
- Je tam i představení. - Ano.
To bude zábava.
Děkuji, žes to našel.
A…
- Spíš teď lépe? - Ano.
Už nepotřebuji prášky.
To jsem ráda.
Bral jsi je i na střední?
Ano, od posledního ročníku.
Zvláštní je,
že jsem nemohl spát kvůli nervozitě.
Čong-wu. Přemýšlela jsem o tom.
Aha.
Myslím, že ti Kjong-min dal do pití zolpidem.
Četla jsem o tom nějaké studie.
A v mnoha případech míchání alkoholu a zolpidemu
nedopadlo dobře.
Takže…
Možná o to mu šlo.
Ha-nul.
Momentálně jsem šťastný.
Když jsem se včera opil s Ba-dou a tvým strýcem,
točila se mi hlava a necítil jsem prsty.
Ale díky té noční procházce s tvým plyšákem a palačinkami
jsem byl šťastný.
A když jsem se probudil, měl jsem místo u vašeho stolu.
Pak jsi mi vynadala při cestě do práce.
A teď
pijeme studenou kávu po práci.
Hrozně si to užívám.
Takže…
Snad ten klid
vydrží.
Prozatím.
Dobře.
Také si tuto chvíli užívám.
Já si ji užívám víc.
- Čong-wu, jsem tady. - Pojď dál.
Tak jo.
Co? Ty děláš gimbap?
Školní výlety a gimbap
jdou ruku v ruce.
Mohli jsme ho koupit.
Kdepak.
To by nic neznamenalo. Tenhle jsem připravil s láskou.
Ochutnej.
To je vynikající.
Jsi dobrý kuchař.
Vyhraju loterii, když tě vezmu s sebou?
To bys měla, nebo mě vezme někdo jiný.
Mám nové oblečení.
Máme gimbap a jsme v autobusu. Vážně to je jako školní výlet.
Tady prý sedávají populární děti.
Cítím se důležitá.
Taky jsi.
Jsi
nejhezčí děvče z této třídy.
„Z této třídy“?
Ber všechny tady jako naše spolužáky.
Tak bude tenhle výlet ještě realističtější.
Aha, chápu.
To je ono.
Naši spolužáci jsou ale dost unavení. Všichni hned usnuli.
Máš pravdu. Asi se celou noc učili.
Asi ano.
Hezky se vyspěte, děcka.
- My se zatím budeme bavit. - Hrozně se těším.
Líbí se mi ten výhled.
Mně taky.
Moc hezké.
Ale ne.
- Propána. - Hrozně to drncá.
Jsem tak unavená z učení.
Viď? Schrupni si.
Tady je to stejné. Vidíš ty studenty?
Ber je jako naše spolužáky. Pomůže ti to s hraním role.
To asi ne. Jsou tak mladí, že mám výčitky.
Ale my vypadáme mladě.
Utečou nám. Jdeme.
Na dalším místě musíme být včas kvůli fotkám.
Budeme fotit? Jaké fotky?
Nemuseli jsme nosit uniformu.
Je to školní výlet. Bylo by hezké se v nich vyfotit.
Není to, jako by se vrátily staré dobré časy?
Tak se musíme víc vložit do role.
Cože?
- Ztrať se. - To mluvíš se mnou?
Učím se. Zmiz.
Jak to můžeš říct?
Jdu první.
PŮJČOVNA UNIFOREM
Co to s ní je?
Stůj!
Víš, že nesnáším být druhý!
Hej, Ha-nul!
Ukaž.
Hezká, viď?
Vypadáš skvěle.
Nemůžu uvěřit, že se učí v den maturitního focení.
- Co? - Co?
Zase jsi zíral na Ha-nul?
Nemůžeš z ní spustit oči, co?
Mohl bys s ní chodit.
Když už jsi tak daleko…
- Rande! Pozvi ji na rande! - Rande! Pozvi ji na rande!
To je nezdvořilé.
Proč bych s ní chodil?
Buďme upřímní. Kdo by toleroval její povahu?
Vážně lituju jejího budoucího přítele.
Druhá skupina je hotová. Na řadě je třetí.
Honem.
Kdo to mluví? Radši si sedni.
Čong-wu!
- Čong-wu, narovnej se. - Dobře.
- Promiňte. - Mu-gun.
Pojď dopředu. Když budeš stát vzadu, obličej se ti nezmenší.
Ramena dolů. To je ono.
Ha-nul, polož to a podívej se sem.
Teď se usmějte.
- Úsměv. - Úsměv.
Pořádně se usmějte. To je hezké!
STŘEDNÍ ŠKOLA JONGWON
Vypadáme skoro stejně jako tehdy.
Máš pravdu.
Nemůžu tomu uvěřit.
Nikdy by mě nenapadlo, že spolu budeme chodit.
Tobě se to nelíbí?
Jak to myslíš? Jsem nadšený.
Kdybych se mohl vrátit v čase,
nafackoval bych si, že jsem na tebe byl zlý.
Proč jsem byl takový?
Kdy jsi vyfotil tohle?
Včera jsem se připravoval na náš výlet
a vzpomněl si na tebe ve škole.
Tak jsem se podíval do naší ročenky.
Je roztomilé, že držíš knížku
i během focení.
Ale taky mi tě bylo líto.
Teď tě lituju ještě víc. Máš velký hlad?
Ano. Ugrilujme si maso.
No…
- Co budeme dělat? - Co se děje?
Zapomněl jsi ho doma?
Tím to není.
Někdo ho měl přivézt a ještě tu není.
O kom to mluvíš?
Ahoj, Ha-nul.
Co? Co vy tady děláte?
Tvůj přítel včera volal.
Ptal se, jestli můžu přijet sem místo našeho víkendu.
- Chtěl, aby to bylo překvapení. - Vážně?
Hlupáčku.
Školní výlety jsou větší zábava s přáteli.
Ale proč jsi tu ty?
Nechtěl jsem rušit váš hezký výlet.
Ale Hong-ran použila SOS samolepku…
SOS samolepku?
Dohodli jsme se, že si jako svobodní rodiče pomůžeme.
Ještě jsem nenaučila syna jezdit na kole,
a tohle místo je na to dobré.
Jste si tak blízcí?
Kupovali jsme spolu podprsenky…
Cože? Co jste kupovali?
Nechápejte to špatně.
Šel jsem k ní domů…
Šel jsi k ní domů?
Je to dlouhý příběh.
Nemáte hlad?
- Já ano! - Dáme si maso!
Jdeme grilovat.
- Tohle je… - To je salát. Vydrž.
Omyjeme to.
Dobře? Jdeme ho opláchnout.
- Zvláštní. - Pospěš si.
Kdy jste se tak sblížili?
A proč? Jsem zvědavá.
Jste na školním výletě.
Je to směšné a sladké zároveň.
Na to zapomeň. Radši mi vysvětli, co se děje mezi vámi.
Řekla jsem ti, že si pomáháme.
- Naučí mě jezdit na kole. - Vážně?
A museli jste jet sem, když jste to mohli udělat v Soulu?
Chtěla jsem se s tebou napít. Spokojená?
Není snadné tě odchytit.
Bylo mi trapné být tu navíc,
tak jsem ho požádala, aby jel taky.
Budu vás dva sledovat.
Co? Ještě jsme neskončily.
Chováš se divně. Nepodobá se ti to.
Hong-ran, olej nebo samjang?
- K masu je lepší samjang. - Samjang?
Dobře.
Vypadá to dobře.
Dej mi taky.
Tady máš maso.
Děkuji. Tady máš.
Je to dobré.
Velmi chutné.
Máte podobné chutě a styl v pití a jídle.
Řekly jste to najednou.
- Rozhodně. - Která je vedoucí?
Jak jste se vy dvě sblížily?
Není moc přátelská.
To já se chtěla přátelit s ní.
Kolem nás byli lidé, co se vyžívali v drbech.
Bylo hezké vidět, že se stará o svoje a tvrdě pracuje.
No jo.
Já na drama nejsem.
Ovšem, že ne.
Nejsi falešná.
No tak.
A jak jste se skamarádili vy?
Co?
Říkal jsi, že jste se rozkmotřili.
O co šlo?
To…
Nebylo to nic vážného.
Muži se občas hádají.
No jo.
Co je? Proč koktáš?
Muselo to být něco vážného.
Mluvte.
Upřímně,
byli jsme nejlepší kamarádi.
Nikdo nám nebyl milejší.
ZÁŘÍ 2013
Čong-wu byl jako můj bratr a kamarád.
Pamatuješ si čtyři kritéria DKA, co jsem tě včera učil?
A jak kategorizuješ střední DKA?
Haló?
De-jongu.
No tak.
Jak kategorizuješ střední DKA?
Než odpovím, musím se vyspat.
Nebuď směšný. Státnice jsou příští týden.
De-jongu. Nebyl to tvůj sen, dělat vizitu
s internisty v bílém plášti?
- No jo. - Jo?
Dokážeš to.
- Jasně. - Jo.
Bez jeho podpory
bych se možná doktorem nestal.
Čong-wu!
Co? Kdo to je?
Jsem taky doktor.
Cože?
Tu zkoušku jsem prošel!
- Vážně? - Jo!
Dobrá práce!
Čong-wu!
Miloval jsem ho celým svým srdcem.
Ne, hrozně mi na něm záleželo.
KOPIKO – KÁVA A CUKROVINY
Vydrž.
Dokážeš to.
Ale osud byl krutý a naše štěstí, hořkosladké jako káva,
nevydrželo dlouho.
Je tady profesor.
- Dobrý den. - Můžete se posadit.
Dobře.
A máme dobré zprávy.
Aby nás odměnil za dřinu na testu,
dává nám týdenní dovolenou!
Potlesk!
Můžete se vystřídat.
Děkujeme, pane.
Víte, že dobrovolný lékařský tým jede příští měsíc do Afriky, že?
- Ano. - Ano.
Ředitel chtěl, aby se připojilo i oddělení plastické chirurgie.
Jestli nemáte plány na dovolenou,
mohli byste se přihlásit.
Co je?
Kde je nadšení?
Nikdo nechce?
Pojedu, pane.
Dobře.
Vždycky jsem chtěl dobrovolničit.
Naše oddělení budu reprezentovat dobře.
To je skvělé.
Jsi si tím jistý?
Chtěl jsi jezdit na výlety a dlouho spát, než půjdeš na vojnu.
To byl můj původní plán.
Ale tohle je možná jediná šance jak dobrovolničit v zámoří.
Páni, jsi nejlepší.
De-jongu!
To ne.
Nemohl jsi jet, protože sis poranil ruku?
Ne.
Čong-wu jel nakonec místo mě.
NESMUTNI, DE-JONGU JE MI TO LÍTO
Tohle nebolí?
Dokument byl úspěšný a Čong-wu se stal hvězdou.
Takže jsi měl být hvězdným doktorem ty.
Propána.
Co to povídáš? Jsi opilá už po jedné plechovce?
Čong-wu ho neshodil.
De-jong uklouzl po plastovém sáčku. Čong-wu za to nemůže.
A kdo ví, jestli by se De-jong stal
stejně úspěšným, kdyby jel do zámoří?
Já vím.
Ale buďme upřímní. Pan Bin je hezčí.
Proboha.
Jsi teď muší váha. Jsi opilá.
Prober se.
Běž si opláchnout obličej studenou vodou.
Ty tak máš co říkat. Nemáš být zaujatá jen proto,
že je Čong-wu tvůj přítel.
Co to povídáš? „Zaujatá?“
Je očividné, že je hezčí.
Nehádejte se. Začnete si rvát vlasy jako my.
To byste neměly.
Vytrhávali jste si vlasy?
Cože?
Kdepak.
Vlasy jsme si netrhali.
Jen se dotkli.
Ano. Jen jsme se jich lehce dotkli.
Rvali jste si vlasy.
Kvůli čemu jste se hádali tak, že jste si rvali vlasy?
Tak poslouchej a řekni mi, kdo za to může.
Ach jo.
Dr. Jo.
- Ano? - Volala vysílací stanice.
Tady je zpráva.
Děkuji.
Volala reportérka, že chce udělat rozhovor. Ještě zavolá.
Dobře.
- Musíme na vizitu. - Dobře.
Vrátíme se.
- Zatím. - Dobře.
Vzhledem k okolnostem…
Co?
No…
Je mi to trochu nepříjemné
a bojím se.
Řekni to lidem, co tě obejmou.
Teď jsi národní doktor.
Propána.
Chci tě požádat o laskavost.
Chci probrat pozvednutí čela na mou příští lekci.
Pomůžeš mi najít víc případů?
Požádej lid, když jsi národní doktor.
Co máš za problém?
Tys mi otočil židli?
Líbí se ti to?
Udělal jsem to jen proto, že jsi byl sarkastický!
Měl jsem k tomu důvod!
Tak na to zapomeň!
Toč se dál!
To je fuk!
Nejsme kamarádi!
Stůj.
Ty mě taháš za vlasy?
Jo. No a?
Pusť mě do tří vteřin, nebo ti to oplatím.
Co chceš dělat?
Jedna, dva,
tři!
Ty mě taháš za vlasy?
Oběma rukama?
Pusť mě!
Ty první!
To bolí!
Je po tobě!
Do háje!
Seš mrtvej!
Zmiz
z téhle země!
Co jsi to řekl?
- Kam jdeš? - Jsi tak dětinský.
To by neudělal ani Čin-wu.
Myslel jsem, že budeš mít potíže.
Tak jsem se vzdal dovolené a zrušil své plány,
abych jel místo tebe.
Ale po mém návratu jsi mě přestal zdravit a ani jsi mi nepoděkoval.
Omlouvám se.
Přiznávám, že jsem byl dětinský a záviděl.
Ale v té době
jsem byl labilní kvůli rozvodu.
Víš, čím jsem si prošel.
Manželčina rodina se povyšovala, protože byli bohatí.
Tchánovi jsem musel brát telefon i během operace.
Ve volnu jsem musel chodit na golf s tchyní
a říkat jejím kamarádkám, co potřebují upravit.
Už jsem to nesnesl, tak jsem zažádal o rozvod.
Když ses proslavil, říkal jsem si,
že jsem to měl být já.
A její rodiče mě měli vidět uspět.
Tak jsem se cítil.
Bolelo to.
To mě moc mrzí.
Netušil jsem to.
Ne, to já se omlouvám.
Byla to moje chyba.
- Ne, byla to moje chyba. - Ne, byla to…
Kam šly?
Něco jsme provedli?
Nikdy bych nečekala, že se budou doktoři hádat v kanceláři
a mlátit se stetoskopem.
Ani já ne.
Ale Bina mi je líto.
Líbí se ti, viď?
To popírat nebudu.
Cože? Vážně?
Nevím, jestli ho lituji, nebo k němu cítím náklonnost.
Ale cítím k němu víc než k ostatním mužům.
Také mi ho je líto.
Vypadá jako vyplašený srnec.
Je to můj typ.
Vážně?
Tak jo. Hodně štěstí se srncem.
Zvuk cvrčků se k tomu srnci hodí.
Promiň.
A co práce? Budeš dál pracovat u De-jonga?
Nejsem si jistá.
Přemýšlela jsem o tom.
O parchantovi Min Kjong-minovi.
Jeho tchán možná vlastní farmaceutickou společnost,
ale profesor mohl být i při tom.
Mohl dál učit, nebo být poradcem na dálku.
Tak proč odešel?
Využil tě, aby se stal profesorem,
tak proč skončil po pár měsících?
Znám zdravotního novináře. Mám se poptat?
Mohla bych prověřit tu společnost a Kjong-mina.
Kdo ví? Třeba by tě vzali zpátky, když na něj něco najdeme.
Taky bychom mohli všem říct, že ukradl tvou studii…
Jsem spokojená s tím, jak to teď je, Hong-ran.
Čong-wu mě dokáže rozesmát.
Pil s mojí mámou za bílého dne.
Opil se se strýcem a Ba-dou a koupil mi palačinky.
Dnes jsme na školním výletě.
A můžu trávit čas s tebou.
Když se nad tím zamyslím,
asi mi chyběl obyčejný život.
Dřív jsem moc
nemyslela na rodinu,
milence ani lidi kolem sebe.
Ale když jsem trpěla,
pomohly mi ty nejobyčejnější věci.
Máš pravdu.
Žít obyčejný život je ta nejtěžší a nejúžasnější věc.
Začíná se mi zase dařit,
nechci se vracet k tomu špatnému.
Chci si užívat ty malé radosti. Aspoň prozatím.
Pojď.
Tak jo.
- Další plechovku? - Jasně.
Na.
Děkuji.
Jak se má Ha-nul?
Ha-nul?
- Ano. - Co je?
Včera jsem vás slyšel mluvit na střeše
o tom, co jí provedl Kjong-min.
Aha.
Už jsem ti to říkal,
ale dělal jsem si starosti s tím tvým incidentem.
Ale ulevilo se mi,
že ses mohl o Kjong-mina opřít.
Netušil jsem, jaký doopravdy byl.
Mimochodem,
není závislý
na lécích nebo tak, ne?
Na lécích? Myslíš jako na drogách?
- No tak. - Něco jsem totiž viděl.
- Nosil s sebou bílý prášek. - Cože?
Když jsi měl volno a navštívil tě, kupoval mi jídlo.
Bylo to ve čtvrtém ročníku.
Jednou jsem do něho vrazil.
- Propána. - Omlouvám se.
- Propána. - Jste v pořádku?
Léky v prášku jsem už dlouho neviděl.
Normální nespolknu.
- Aha. - Můžete jít.
- Vrátím se. - Fajn.
Tehdy jsem to neřešil.
Ale když o tom přemýšlím,
není dnes neobvyklé, že lidi berou drogy.
Co když to byl kokain?
Máš pravdu.
Nikdy jsem ho neviděl brát prášky.
Páni, proč mě to nikdy nenapadlo?
Co?
- Jednou mi dal něco do pití. - Cože?
V krvi mi pak našli zolpidem, ale nevím to jistě, byl jsem opilý.
A tehdy jsem bral prášky na spaní,
tak to mohlo být tím.
Ničím jsem si nebyl jistý, tak jsem to přehlédl.
Na tom teď nezáleží.
Jestli je to pravda, proč by to dělal? Co proti tobě má?
Nevím.
Ale mám otázku.
- Zolpidem se neprodává v prášku. - No jo.
Kdyby ho nadrtil, musel by to plánovat.
Kdyby mě chtěl zabít, mohl použít něco horšího jako pesticid.
Proč zolpidem? To mi vrtalo hlavou.
Ale dává to smysl, jestli ho bral sám.
Mohl mi ho nasypat do pití neplánovaně.
Co tady děláte?
Měl byste dodržet slib.
Jako první jsi našel moje kamery.
Ale nechal sis je pro sebe dva dny a nenahlásil to.
Ptal jsem se proč.
Promiň.
Ale nemusím ti nic vysvětlovat.
Nechal sis můj majetek dva dny bez mého svolení.
Nemůžu se zeptat, co jsi s tím dělal?
Pane Kangu!
Pozor na jazyk.
Tak co? Jaký byl výlet?
Velmi zábavný.
Napíšu o tom referát.
- Co je? Máš starosti? - Co?
Od včerejška mám pocit, že tě něco trápí.
To nic.
Dnes jdu k doktorovi.
Vrátím se brzy, tak se můžeme najíst spolu.
Ale klidně se najez dřív.
Umím čekat.
Nespěchej.
Děkuji, že jedeš se mnou.
Použila jsi SOS samolepku, tak jsem musel.
No jo. Musím ti ji dát.
Jednu jsem použila na učení jízdy na kole.
Kdy mám použít ten zbytek? Chci je využít chytře.
Co kdybys vzal Čin-wua do lázní?
Děti zbožňují vodní hrátky.
Nebyl tam už věčnost,
protože kluci nad čtyři roky nesmí s matkami.
Co kempování?
Kdy použiješ svoje samolepky?
Můžeme mluvit o nás?
Co?
Ne o našich přátelích nebo dětech.
Zajímáš mě ty.
Příště budeme mluvit o nás.
Jak se vám daří?
Snížili jsme vám dávky. Máte nějaké vedlejší příznaky?
Ani ne.
Nemyslím, že jsem nějaké měla.
To je dobře.
Ano.
Na našich webových stránkách poskytujeme informace o volnočasových aktivitách.
Je tam spousta videí a kurzů,
tak na to mrkněte.
Dobře.
Počkejte.
DOBROVOLNÁ ZDRAVOTNÍ SLUŽBA V MYANMARU
Copak?
Je tam můj kolega.
Ano, máte pravdu.
Dr. Min pracoval i v Dehanu.
Nevěděla jsem, že dobrovolničí.
Není to tak dlouho.
K naší organizaci se přidal před dvěma lety.
Aha.
HAESUNG JE S VÁMI
Haesung Pharmaceutical to sponzoruje?
Není Kjong-min ředitel té společnosti?
Správně.
Musíte na to mít dobré vzpomínky, když to máte jako pozadí.
Haesung sponzoruje naši asociaci a také tu v Macau.
Sponzorují asociaci v Macau?
Předseda Haesungu si vzal ženu z Macaa.
Aha.
Musel na pár dní odjet, když dobrovolničil v zámoří,
tak proč nic neřekl?
Nemusel to tajit.
Tak proč?
Ahoj, Hong-ran.
Říkala jsi, že znáš zdravotního novináře?
Dobrý den, jsem Nam Ha-nul.
Kim Do-jun, reportér.
Promiňte, že je to narychlo.
To nic.
Dr. Liová mi řekla, že máte otázky ohledně Haesung Pharmaceutical.
Slyšela jsem,
že jejich nový lék projde klinickým testováním FDA.
Zajímala mě ta studie.
Ještě jsem ji nečetl, ale slyšel jsem,
že ředitel Min vynalézá lék proti akutní bolesti.
Nemá skoro žádné vedlejší účinky.
Lék účinkuje 2,8krát déle než existující léčiva
- a bolest tiší o polovinu. - Cože?
Copak během druhé fáze nezamítnou většinu léčiv?
Slyšela jsem, že míra schválení je menší než 5 %.
Proslýchá se, že lék postoupí do třetího kola.
Ale zdroj té zvěsti
nemusí být věrohodný.
Jak to myslíte?
Když jsou zvěsti o tak přelomovém léku
a jeho postupu do třetího kola,
měli by po tom skočit z Yeouida.
Vystřelily by ceny akcií.
Před pár lety se novinář spolčil s farmaceutickou společností.
Otiskl falešný článek a zmanipuloval akcie.
Byl hrozný.
A říká se,
že stejný reportér šíří zvěsti o Haesungu.
A Haesung nevypadá jako čestná společnost.
Předsedu prý nikdy nezajímala farmaka,
ale převzal to kvůli nelegálnímu profitu.
Podle některých jsou spojeni s gangem z Macaa.
300 MILIONŮ DĚTSKÉMU ODDĚLENÍ
PŘEDÁNÍ V NEMOCNICI DAEHAN
Pane Jo, byla by vaše zamýšlená studie důvěryhodná?
Ha-nul!
Proč tam byl viceprezident Haesungu?
PŘEDSEDA DŽI-HJOK VP DE-HJON
Ahoj, mami.
Co? Na policejní stanici?
VYŠETŘOVACÍ TÝM
Říkal jste, že jste viděl, kdo sledoval Jo Čong-wua
- v den, kdy se nastěhoval? - Ano.
Nebyl ten Kang Džin-sok doktor? Sledoval Čong-wua.
Člověk, co ho sledoval den před slyšením
a vloupal se mu do domu, byl Kang Džin-sok.
Ale nebyl tam v den, kdy se Jo Čong-wu nastěhoval.
Tou dobou nebyl Kang Džin-sok v Koreji.
Vážně?
Možná o tom lhal.
Ke všemu ostatnímu se přiznal, proč by lhal o tomhle?
Máme záznam o jeho odletu do LA na konferenci.
Takže…
Prověřil jsem lidi, co byli v okolí
v období, kdy jste ho viděl.
Vypadá někdo povědomě?
Nespěchejte.
Ba-do.
Co? Ha-nul.
Co tady děláš?
Volala mi máma. Co se děje?
Naše neštěstí přišlo dřív, než jsme čekali.
Pochyby, které jsme ignorovali, abychom si udrželi naše štěstí,
se pomalu naplňovaly.
Kjong-mine.
Čong-wu, jsi v pořádku?
Promiň. Je to moje vina.
Nic mi není.
Jeho upřímný a ustaraný pohled
mi nedal prostor k pochybnostem.
Čong-wu.
Byl mi nejblíž, ale najednou se stal cizincem.
Tobě se líbí?
Teď bys neměl být šťastný.
Býval vřelý, ale teď se stal chladným.
Znám ho velmi dobře.
Můžu jen doufat,
že to není tak nebezpečné, jak to působí.
Nastražil jsem sedm kamer.
Jednu na operační sál,
dvě do kanceláře a tři na chodbu.
Kam myslíš, že jsem dal…
tu poslední?
Nevěděla to ani policie.
Nezajímá tě, co natočily?
Chci vás vidět.
Myslel jsem, že už spolu nemluvíme.
Proč jste navštívil Čong-wua, když se nastěhoval a vytratil se?
Nikdy jste to nezmínil,
tak o tom Čong-wu asi neměl vědět.
Kde jste?
Nastupte si.
Chci mluvit tady.
Nechci, aby to někdo slyšel.
Nastupte si.
PŘÍTEL
Ha-nul, proč se ti nemůžu dovolat?
Děje se něco?
Říkala jsem si, proč jste chtěl být profesorem,
když jste tak snadno odešel.
Asi potřebovali profesora, co by jim vytvořil ten nový lék.
Četla jsem vaši studii.
Našla jsem spoustu chyb. Počínaje kontrolní skupinou.
Jak prošla druhou fází?
Slyšela jsem něco zajímavého.
Někteří si myslí, že chcete zmanipulovat akcie
falešnou studií a novinovými články.
To jsem slyšela.
Co na to říkáte?
Jste příliš zvědavá.
Ještě jsem nepoložila hlavní otázku.
Proč byl viceprezident Haesungu na Čong-wuově slyšení?
Potkala jsem ho tam. Pamatuji si jeho tvář.
Haesung má něco společného s tím Čong-wuovým případem, že?
Jste do něj…
taky zapletený?
Vy…
Bylo ode mě sobecké doufat, že se můžeme aspoň jednou
napít teplého čaje
a bezstarostně se večer projít?
Neměl jsem jí říkat, ať nespěchá.
Ta slova mě bolela
velmi dlouhou dobu.
DOKTOŘI NA DNĚ
Chcete mi říct, že Ha-nul je v bezvědomí?
Proč se neprobouzí?
Na snímcích není žádné krvácení do mozku.
Modlil jsem se, aby ses probrala.
Zoufale tě miluji, Ha-nul.
Čong-wu, netlačme na sebe.
Budu silná a doufám, že ty také.
Setkala se s Kjong-minem kvůli mně?
Je zraněná kvůli mně?
Překlad titulků: Ludmila Vodičková