ЛІКАР У КРИЗІ
-Привіт, Те-йоне. -Привіт, щось сталося?
Ні, не те щоб.
Просто побачив, що отримав платню.
Що не так? Тобі заплатили менше? Певен, що сума правильна.
Я не тому дзвоню.
Просто хотів пригостити тебе випивкою із першої зарплати.
Ходімо кудись. Вип'ємо.
Слухай, мені шкода.
Я щойно поїв, тому геть не голодний.
Я у своїх батьків, і їхні тушковані реберця просто супер.
Тому я з'їв дві миски рису.
То ти не можеш піти кудись зараз?
Ні, маю прочитати кілька статей.
Не можу зустрітися зараз.
А я шукала, з ким відсвяткувати свою зарплату.
-Як ти посміла? -Слухай, мені теж сумно.
Ти вільна на цих вихідних?
Мама з Цзіном-ву поїде до тітки на острів Коджедо.
Я буду вільна всі вихідні. Може, питимемо аж до ранку?
Я не певна. Думаю, зустрічатимуся із Чоном-ву.
Але ви живете в одному домі й працюєте на одній роботі.
Ми уникаємо одне одного на роботі.
Наші колеги не знають, що ми зустрічаємося.
Боже мій. Ви зустрічаєтеся потай?
Як весело.
Не лише весело, я щасливий.
Я не хочу відходити від неї.
Ми бачимося в офісі й в операційній.
Ми ходимо на роботу й повертаємося разом. Певно, тому люди зустрічаються.
У мене є причина жити. Почуваюся таким живим.
Оплати мої рахунки за газ і воду, якщо й далі верзтимеш нудоту.
Гаразд.
Мені й далі вдавати на роботі, ніби не знаю, що ви разом?
Ха-ніль хоче, щоб було так.
Вона хоче?
Чому?
Вона соромиться тебе?
Я просто обережна.
Людям може бути незручно через нас.
Гаразд. Краще бути обережними.
Отже, хай щастить із твоїм таємним коханням.
Мабуть, це чудово.
Знайди когось, якщо заздриш.
-Кого? -Це вже твій клопіт.
Забудь про це. Просто випиймо на вихідних.
-Я подумаю про це. -Побачимося завтра в клініці.
Я стільки базікала, що чай охолов.
Це нічого.
Мені подобається.
Це я про холодний чай.
Добре. Я нічого не сказала.
Чому ти тремтиш?
Дозволь налити тобі чашку.
Добре.
ЛІКАР У КРИЗІ
Що робиш Ха-ніль?
Іду додому, знявши трохи грошей.
Так. Хочу дати твоїй мамі трохи кишенькових грошей.
Що? Навіщо їй давати гроші?
Я стільки від неї отримав.
Я хотів відплатити їй із першої зарплати.
Але знаєш що?
Це якось дивно.
-Що саме? -Я завжди заробляв гроші.
А зараз це якось по-особливому.
Точно. Зі мною те саме.
До речі, у тебе є щось для мене?
Для тебе…
-Я б хотів, щоб ти мені щось подарувала. -Що?
Тобі теж мали заплатити. Купи мені щось.
Агов, я отримала небагато, оскільки мені платили за операцію.
Ти заробив значно більше, ніж я. Тому ти купи.
Ні, ти купи перша.
Чому…
Гаразд.
Зіграємо завтра в «камінь-ножиці-папір» і вирішимо.
Добре.
Гаразд, на добраніч. До завтра.
Бувай.
Трясця!
Ви заскочили мене зненацька. Я думав…
Ви щойно наблизилися? Ти йому допомагаєш?
Це не твоє діло. Маєш піти з нами.
Куди?
-Побачиш. -Чекайте. Що не так?
Про що йдеться?
Я хочу піти додому!
Чекайте! До чого це?
Чому ви раптом притягнули мене сюди?
Маємо обговорити дещо серйозне.
Чоне-ву, я чув, що ви з Ха-ніль зараз офіційно разом.
Так. Це правда, дядьку Те-соне.
Я не просто дядько.
Коли помер мій шурин, моя єдина сестра
продала свою фабрику й перебралася до Сеула.
Я без вагань зачинив свій ресторан і поїхав за нею.
Знаєш чому?
Я не міг відправити їх самих до Сеула,
бо знав, яким небезпечним буває це місто.
-Ясно. -Правда?
А не тому, що тут мільмейон буде особливим, а не як у Пусані…
Хай там як, я щиро дорожу своєю сім'єю.
Я можу бути її дядьком, але водночас я — батьківська фігура для Ха-ніль.
Я про це знаю.
Тоді можу запитати тебе про дещо, як її батьківська фігура?
Звичайно.
-Який твій зріст і вага? -Це 183 см і 68 кг.
Ми майже однакові.
Ти не страждаєш ні на які хвороби, так?
-Ні, анітрохи. -Чим займається твій батько?
Він кардіохірург, як і моя мати.
-Вони обоє лікарі? -Так.
Тобі краще не бути зверхнім з Ха-Ніль через це.
Цього ніколи не станеться.
-І… -Ти виплатив свої борги?
Ба-до, це грубе запитання.
Тільки хтось такий дурний, як я, може запитати про це.
Я знаю, що тобі дуже цікаво.
Чоне-ву, це правда, що ти нам подобаєшся.
Але я маю запитати тебе про це, бо не хочу, щоб Ха-ніль страждала.
Їй доведеться допомагати тобі з твоїми боргами?
Аж ніяк.
Цього не буде.
Трохи лишилося, але я працюватиму і зможу виплатити все до наступного року.
Ясно.
Так.
А хіба ти не можеш отримати гроші назад, якщо тебе визнали невинним?
Що ж, я дізнаюся про це, лише коли подам позов.
Але я для цього надто виснажений.
Розумію. Мабуть, так втомливо — подавати позов і ходити на судові процеси.
Спершу випий.
Ми привели тебе сюди,
щоб попросити дбати про Ха-ніль.
Ви маєте ладнати й маєте знову віднайти мир.
Дякую.
Будьмо.
Пий.
Не смій кидати пити. Будьмо!
Боже, земля як желатин. Я тут помираю.
Ти в нормі, Чоне-ву?
Так.
Чоне-ву.
Прошу, стався до Ха-ніль добре.
Так, пане. Я ставитимуся до неї добре!
Стався до неї не просто добре.
А дуже добре.
Так. Я ставитимуся до неї дуже добре!
Тоді
можеш купити їй плюшеву білочку?
Що?
Саме так.
У неї була плюшева іграшка, у якої порвалася голова. Коричнева.
-Вона виглядала отак. Так. -Отак?
Можеш купити їй щось схоже?
Звісно!
Куплю просто зараз.
Гаразд.
Ой боже.
Овва, ти не зволікаєш.
Купив негайно.
Я ніколи не прокрастинував.
Тоді
можеш купити Ха-ніль кілька хотток?
Припини просити його купувати щось.
Вона любить хотток.
Слухай.
Мені вистачить грошей на це.
Боже.
Три тисячі вон. Ні.
Я можу витратити навіть 5 000.
Гаразд.
Вітаю.
Вітаю, пані.
-Продайте мені на 5 000 вон, будь ласка. -Звісно.
А як щодо вас, хлопці?
Хочете?
-Звісно. -Я за.
Гаразд.
І нам усім по одному теж.
Добре. Можете взяти ці горнятка.
Ясно.
Горнятко тепле.
Смачніше, коли ще гаряче.
Боже, гаряче.
-І тобі, Ба-до. -Гаряче.
Їж, поки гаряче.
Дякую.
До речі, а як Ха-ніль розсердиться, що я такий п'яний?
Думаю, вона мене вишпетить.
Не хвилюйся через це.
Чоловік може напиватися вряди-годи.
Не бійся її.
Краще їй на тебе не кричати.
Я не мовчатиму, якщо так буде.
Я так і знав.
Чоне-ву.
Ми троє як один.
-Один! -Так.
Ось ваша їжа.
-Дякую. -Прошу.
Маю заплатити.
Потримай це секунду.
-У вас було три додаткових. -Потримаєш?
Із вас 8 000.
-Вісім тисяч? -Так.
Гаразд. Погляньмо.
Тримайте.
Ось ваша здача.
-Тримайте. -Дякую.
Ходімо.
Добре, ходімо.
-Ходімо, друже! -До побачення.
Добраніч.
Я…
Ні!
Хотток цілий.
ЗНАМЕНИТІ СУШЕНІ ВОДОРОСТІ БАТЬКА Й СИНІВ
Доброго ранку, Чоне-ву.
Їли б ви ти тихіше, щоб він поспав.
Про що ти? У нього робота.
Нащо ти стільки пив?
-Це не я вирішив стільки випити. -То це був ти?
Ображав мого майбутнього зятя?
Тоді це ти?
Ти змушував його пити?
Ні, він сам вирішив пити.
Я справді намагався спинити його.
Саме так. Він пішов у загул.
Налаштувався пити, і ми не могли його спинити.
-Але вчора ми казали… -Так! Ледь не забув.
Він зняв трохи грошей для тебе, Вол-сон.
Глянь, який тонкий конверт.
Він вірний хлопець. Віддаси їй?
Дозвольте пояснити…
Чоне-ву, скуштуй.
Смакота. З рисом дуже добре.
Сушені водорості такі смачні.
Так і є.
Бери і їж.
Їж швидше.
Але…
Ти не мусиш возити нас на роботу.
Я роблю це заради тебе. У тебе, певно, похмілля.
Мені шкода.
Я просто зізнаюся в усьому.
Більшість чоловіків мовчать, щоб захистити братерство.
Але я скажу тобі.
Бо найважливіше те, що про мене думаєш ти.
Що?
Ба-да і твій дядько затягнули мене вчора в бар.
Мене практично викрали.
А потім змусили вживати алкоголь.
Я справді хотів випити трохи,
але не міг, бо вони змушували мене пити далі.
Наливали мені алкоголь без упину.
Навіть у цій ситуації
я хвилювався, що ти засмутишся, бо я п'яний.
Та вгадай, що вони сказали?
Сказали, що не мовчатимуть, якщо ти мене сваритимеш.
Сказали, що ми як один. Але ти їх бачила? Вони зрадили мене.
Що ти сказав?
-Трясця. -Агов!
Слухай.
Що ти робиш?
Не кажи, що ми повертаємося додому.
Через мене? Боже, навіщо?
Що ти їм скажеш?
Про що ти? Я зрізаю дорогу.
Немає сенсу їх звинувачувати.
Це ти пив без міри й повівся безвідповідально.
Відтепер маєш дбати про себе, добре?
Чому ти усміхаєшся?
У твоєму погляді стільки любові,
але слова такі холодні.
Моє серце прискорюється, навіть коли свариш.
Про що це ти? Певно, ти збожеволів.
Ти схожа на білочку, коли усміхаєшся.
Тому вона тобі подобається.
Про що ти?
Вони розповіли мені вчора історію
про плюшеву білочку, яку ти любила.
Ти днями плакала, бо твоя мама викинула її, не сказавши тобі.
Мабуть, ти сильно її любила, щоб плакати в середній школі.
-Так вони це пам'ятають? -Ага.
-Я плакала не через іграшку. -А чому?
Тоді в нас була шкільна поїздка.
Але я не хотіла гаяти час на цю поїздку,
тому збрехала, що хвора, і пішла додому вчитися.
Але раптом мені стало сумно, і я зірвалася на тій іграшці.
Ти могла просто поїхати в поїздку.
Знаю.
І шкодую про це зараз.
Я мала виділяти час, щоб насолоджуватися, але ніколи не була в поїздках.
Ти ніколи не була в шкільних поїздках?
Ні разу?
Що ж…
Що?
-Ти довго чекала? -Ні.
Дякую.
Ти вчора безпечно доїхав додому?
Так. Дякую тобі за обід і чай. Дякую за все.
Це я маю тобі подякувати. Ти зробив у нашій вітальні ігровий майданчик.
Я закінчив.
Дякую тобі дуже.
Ти привіз його сюди й навіть установив.
Я тобі зобов'язана.
Та я з радістю. Пам'ятаю, що сестра хотіла його викинути.
Я позбавив її клопотів, а заодно зробив подарунок Цзіну-ву.
Тепер усі щасливі.
А я смачно поїв.
Моя мама саме надіслала мені їжу.
Я давно пристойно не їв.
Клич мене, коли вона ще раз надішле їжу.
Чому ти так хочеш приходити до мене?
Я не це мав на увазі.
Тоді я маю іти.
Це моє!
Божечки.
Це дорога марка. Не дивно, що приємна на дотик.
Овва, ти такий дурний.
Добраніч.
Боже.
Ти не мусиш мене проводити.
Мені однаково потрібно в магазин.
Так. Ти даєш більше грошей Ин-чон?
Так, почав давати їй на 50 000 вон більше, як ти мені й сказала.
Молодець.
Їй потрібно купувати багато того, про що не може сказати тобі,
як-от білизну, косметику й продукти гігієни.
Маєш рацію.
Я уявлення не мав.
До речі,
радо знову побачуся з Цзіном-ву.
Зустріньмося на вихідні в парку, половимо комах.
-Він добре грає у футбол? -Я не певна.
Ми не грали з ним.
Ми рідко займаємося спортом разом.
Я досі не навчила його їздити на велосипеді, бо сама не вмію.
То навчити тебе?
Що?
Я міг би навчити Цзіна-ву.
Але якщо ти хочеш їздити з ним, думаю, і сама маєш навчитися.
І для його емоційного розвитку буде краще, якщо його навчить мама.
Може, дамо одне одному по три наліпки SOS?
Наліпки SOS?
Ось вони.
Так.
У кожного по три.
Вдаватимемося до них, коли потребуватимемо допомоги.
Наприклад?
Я — щоб навчитися їздити на велосипеді або ловити комах.
Ти — коли знадобиться купити Ин-чон подарунок
або якщо треба буде повести її до гінеколога.
Проблем буває багато.
Ясно.
Притримаю їх, щоб використати на важливе.
О боже. У мене метелики в животі.
Ось чому люди чекають на доставку.
Бо в захваті від розпаковування.
Доставка до клініки? Що ти замовила?
Це для тебе. Ти хотів подарунок.
Обидві посилки твої.
Ти не мала купувати мені два подарунки.
Я спочатку відкрию більший!
Гаразд.
Добре!
Цікаво, що всередині.
«Історія пластичної та реконструктивної хірургії»?
Так, і це оригінал.
Я обшукала всі веб-сайти, де продають з рук, і знайшла його. Радий?
Так.
А тепер оцю. Тобі сподобається ще більше.
«Ще більше»?
Добре. Дочекатися не можу.
Отож? Подобається?
Її носовий конверт ніби нічого, тому давайте просто замінимо силікон.
Відкрийте силікон D30.
Відкриваю силікон D30.
Прошу, швидше.
Зосередьмося.
Вибачте.
Схоже було, що процедура складна. Молодець.
Бачиш? Тобі пасує.
Відтепер одягай її щодня.
А ще дочитай цю книгу до кінця тижня
і поділися своїми думками.
Я маю поділитися думками й носити цю шапочку з цуценятами.
-Я чимось завинив? -Що?
Це ж не помста, замаскована під подарунки, ні?
Це схоже на покарання.
-Гаразд. Віддай. Ти такий невдячний. -Я жартую.
Мені подобається.
Звідки ти знала, що я таке хочу?
І я це чую від того, хто подарував мені плюшеву іграшку й хотток.
Я був п'яний, коли купив їх. У мене є для тебе окремий подарунок.
-Справді? -Звичайно.
І де він? Отам?
Ти його нізащо там не знайдеш.
Справді? Тоді він там?
Іди за мною.
Що? Шкільна поїздка?
Так. Ти в них ніколи не їздила.
Я тебе повезу.
Ми застарі для шкільних поїздок.
Ні, аж ніяк. Можемо відвідати музей і отаборитися на ніч.
Побачиш, дорослі теж можуть бувати в шкільних поїздках.
Що ж, це ніби весело.
Так? Тоді їдемо завтра.
-Завтра? -Так.
Я зустрічаюся з Гон-ран на вихідних.
Можете зустрітися наступного разу.
Якщо пропустиш цю нагоду,
може, більше шансів поїхати у шкільну поїздку не буде.
Хіба це не жахливо?
Спочатку ходімо на закупи.
Що? Закупи?
Так. У шкільну поїздку потрібен новий одяг.
А ти не знала?
Я вчитиму тебе потрохи. Ходімо.
Ні, стривай. Твоя сумка.
-Хіба не треба її взяти? -Заберу пізніше.
-Як щодо цього? -Сукні?
-Вони більше для пляжу. -То можемо поїхати на пляж.
Але це шкільна поїздка.
Тобі обидві до лиця.
Ні, я хочу щось зручніше.
-Тоді як щодо цього? -Припини!
Що не так? Мені вона здається милою.
Ні, думаю, це нічні сорочки.
-Ми поїдемо сюди. -Боже, тут гарно.
Правда? Сюди теж можемо поїхати.
-А ще там є шоу. -Так.
Схоже, це весело.
Дякую, що знайшов.
І…
-Тепер ти добре спиш? -Так.
Більше не залежу від снодійного.
Я рада.
А ти пив снодійне в старшій школі?
Так, із випускного класу.
Це досить дивно,
я не міг добре спати, бо відчував тривогу.
Чоне-ву. У мене виникла думка.
Добре.
Думаю, що Кьон-мін міг додати у твій напій золпідем.
Я нещодавно прочитала кілька дисертацій.
І багато випадків показали, що поєднання алкоголю й золпідему
призводить до небезпечних результатів.
Отож…
Може, такою і була його мета.
Ха-ніль.
Мені подобається теперішнє життя.
Коли я напився вчора з твоїм дядьком і Ба-дою,
у мене крутилася голова й німіли пальці.
Але нічна прогулянка з твоєю плюшевою іграшкою та перекусом у руках
зробила мене справді щасливим.
А коли я прокинувся, для мене було місце за вашим столом.
Потім ти вишпетила мене дорогою на роботу.
А зараз
ми п'ємо холодну каву після роботи.
Мені це подобається.
Отож…
Сподіваюся, цей мир
триватиме.
Зараз.
Добре.
Мені теж подобається пити каву з тобою.
А мені ще більше.
-Чоне-ву, я тут. -Заходь.
Гаразд.
Навіщо ти робиш кімбап?
Гаразд. Шкільна поїздка й кімбап
нероздільні.
Ми могли їх просто купити.
Звісно, що ні.
Це було б не те. Сюди я вклав серце.
Скуштуй.
Справді смачно.
Ти добре готуєш.
Я зірву джекпот, якщо заберу тебе собі?
Краще зроби це, поки інші не випередили.
Овва, ми в новому одязі,
ми зробили кімбап, ми в автобусі. Це справді схоже на шкільну поїздку.
Кажуть, на цих місцях сидять популярні діти.
Так я почуваюся особливою.
Агов, ти особлива.
Зараз ти
найкрасивіша дівчина в цьому класі.
«У цьому класі»?
Вважай усіх тут нашими однокласниками.
Тоді ця поїздка буде ще реалістичнішою.
Ясно. Добре.
Отак.
Але наші однокласники здаються дуже втомленими. Вони всі позасинали.
Маєш рацію. Певно, навчалися всю ніч.
Думаю, що так.
Спіть міцно, друзі.
-А ми повеселимося. -Я в захваті.
Мені подобається краєвид.
І мені.
Так гарно.
О ні.
-Боже. -Дорога така вибоїста.
Я так втомилася, бо всю ніч училася.
Правда? Подрімай.
Тут нічого не змінилося. Бачиш цих учнів?
Вважай їх нашими однокласниками. Це допоможе тобі вжитися в роль.
Боюся, що ні. Вони такі молоді. Я відчуваю провину.
Але ми молоді на вигляд.
Ми відстаємо. Ходімо.
Нам треба вчасно бути в наступній точці, щоб зробити гарні фото.
Так. Ми ж робимо фото. Які саме фото?
Ми не мали вдягати форму.
Це шкільна поїздка. У них приємно робити фото.
Тобі не здається, що ми повернулися в старі добрі часи?
Тоді нам треба краще вжитися в ролі.
Що?
-Звали. -Це ти мені?
Я саме вчуся. Звали.
Як ти можеш таке казати?
Я піду перша.
ОРЕНДА СТАРОЇ ШКІЛЬНОЇ ФОРМИ
Що з нею?
Негайно зупинися!
Ти знаєш, я не люблю бути другим!
Агов, Ха-ніль!
Дай глянути.
Гарно, правда?
Ти чарівна.
Повірити не можу, що вона вчиться навіть тоді, коли ми робимо випускні фото.
-Що? -Що?
Ти знову вирячався на Ха-ніль?
Не можеш відвести від неї очей, так?
Міг би й зустрічатися з нею.
Коли вже зайшов так далеко…
-Зустрічайся! Сподіваємося, так і буде! -Зустрічайся! Сподіваємося, так і буде!
Відчепіться.
Слухайте, нащо мені з нею зустрічатися?
Будьмо чесними. Хто дасть раду з її норовом?
Мені справді шкода її майбутнього хлопця.
Друга групо, скінчили. Наступна третя група.
Швидше.
Хто базікає замість того, щоб усістися?
Це Чон-ву!
-Чоне-ву, здавайся вродливим. -Добре.
-Даруйте. -Му-кине.
Вийди вперед. Якщо стоятимеш позаду, обличчя не здасться меншим.
Опусти плечі. Добре.
Ха-ніль, опусти книжку й подивися сюди.
Хочу, щоб усі всміхалися.
-Усмішка. -Усмішка.
Широко усміхніться. Отак гарно!
СТАРША ШКОЛА ЙОНВОН
Ми такі схожі на себе тоді.
Маєш рацію.
Не можу повірити.
Ніколи не думав, що стану твоїм хлопцем.
І що? Тобі це не до вподоби?
Про що ти? Я в захваті.
Якби міг повернутися в часі,
дав би собі доброго копняка за різкість з тобою.
Чому я був таким?
Де ти взяв це фото?
Я вчора готувався до нашої поїздки
й думав про тебе в шкільні часи.
Тому зазирнув у наш альбом.
Було мило побачити, що ти тримаєш книжку
навіть під час фотозйомки.
Але мені також стало шкода тебе.
А зараз мені тебе ще більше шкода. Ти аж така голодна?
Так. Підсмажмо м'яса.
Що ж…
-Що нам робити? -Що не так?
Ти забув його вдома?
Ні, річ не в тому.
Його мали принести, але їх досі немає.
Про кого це ти?
Привіт, Ха-ніль.
Що? Чому ви тут?
Твій хлопець подзвонив учора.
Запитав, чи можу я зустрітися з тобою тут замість вихідних.
-Хотів, щоб це було сюрпризом. -Справді?
От дурненький.
Шкільні поїздки веселіші, коли друзі поруч.
Але чому ти тут?
Я не хотів приєднуватися до вашої милої поїздки.
Але Гон-ран використала наліпку SOS…
Наліпку SOS?
Ми вирішили допомагати одне одному як батьки-одинаки.
Я досі не навчила сина їздити на велосипеді,
але чула, що тут для цього хороше місце.
Ви стали такими близькими?
Ми зустрілися купити бюстгальтери…
Що? Купити що?
Просто ми…
Я прийшов до неї додому…
Ти прийшов до неї додому?
Це довга історія.
Хіба ви не голодні?
-Ще й як! -Поїжмо м'яса!
Підсмажмо його.
-Це… -Це салат. Постривай.
Помиймо його.
Добре? Ходімо помиємо його.
-Це дивно. -Хутчій.
Як ви так зблизилися?
Чому ви так зблизилися? Я не розумію.
То ви в шкільній поїздці?
Це смішно, але мило, і мило, але смішно.
Забудь. Поясни мені це. Що відбувається між вами двома?
Казала тобі. Ми просто допомагаємо одне одному.
-Він навчить мене їздити на велосипеді. -Правда?
І ти мала приїхати сюди, хоча могла зробити це в Сеулі?
Насправді я хотіла випити з тобою. Щаслива?
Зараз із тобою важко побачитися.
Мені незручно бути третьою зайвою,
тому я попросила його приїхати зі мною. Добре?
Це не добре. Я наглядатиму за вами двома й побачу, чи щось відбувається.
Що? Ти не помила салат.
Ти поводишся дивно. Це так на тебе не схоже!
Гон-ран, тобі краще олію чи самджан?
-До м'яса краще самджан. -Самджан?
Добре.
Нічого так.
Дай і нам трохи.
Ось ваше м'ясо.
Дякую. Тримай.
Смачно.
Смакота.
У вас однаковий смак і стиль у їжі та напоях.
Ви синхронні, як гурт К-поп.
-Так і є. -Хто лідер?
До речі, як ви стали такими близькими?
Ха-ніль не з тих, хто легко дружить з людьми.
Це я зближувалася з нею.
Нас оточували люди, які любили драму й плітки.
Тому було приємно бачити, як вона важко працює і дбає про свої справи.
Так.
Я з тих, хто не мінливий і не любить драми.
Авжеж.
Якщо по-простому, то ти справжня.
Та годі.
А як тоді ви так зблизилися?
Що?
Так. Ви казали, що посварилися.
Яка причина?
Це…
Та нічого серйозного.
Хлопці іноді сваряться.
Так.
У чому річ? Чому затинаєтеся?
Це мало бути щось значне.
Просто розкажіть.
Якщо чесно,
ми були найліпшими друзями.
Найдорожчими один для одного.
ВЕРЕСЕНЬ 2013 РОКУ
Чон-ву був мені молодшим братом, другом і старшим братом.
Пам'ятаєш критерії гіперглікемічної коми, яких я навчив тебе вчора?
І як класифікувати помірну гіперглікемічну кому?
Агов?
Те-йоне.
Та годі.
Добре, як класифікувати помірну гіперглікемічну кому?
Маю поспати, перш ніж відповідати.
Не верзи дурні. Державний іспит наступного тижня.
Те-йоне. Хіба ти не мріяв ходити
серед інтернів у білому халаті?
-Так. -Так?
Те-йоне, у тебе вийде.
-Авжеж. -Так.
Якби не втішання і заохочення Чона-ву,
я б міг так і не стати лікарем.
Чоне-ву!
Що? Хто це?
Я теж лікар.
Що?
Я склав іспит!
-Серйозно? -Так!
Молодець!
Чоне-ву!
Я любив Чона-ву від щирого серця.
Так, я дуже дбав про нього.
KOPIKO КАВОВІ ЦУКЕРКИ
Тримайся там.
У тебе вийде.
Але доля була жорстока, гірка, як кава,
і наше щастя не тривало довго.
Тут професор.
-Вітаю. -Можете сідати.
Добре.
І у нас хороші новини.
На знак визнання нашої важкої роботи над іспитом
він дав нам однотижневу відпустку!
Аплодисменти!
Можете йти у відпустку по черзі.
Дякуємо, пане.
Ви знаєте, що Добровільна медична служба їде до Африки наступного місяця, так?
-Так, пане. -Так.
Директор лікарні хоче, щоб відділ пластичної хірургії взяв участь.
Якщо у вас немає планів на відпустку,
чому б вам не поволонтерити?
Що таке?
Що це за настрій?
Що? Ніхто не хоче?
Я поїду, пане.
Гаразд.
Завжди хотів попрацювати медичним волонтером.
Я добре підготуюся.
Гаразд. Це чудово.
Ти певен щодо цього, Те-йоне?
Ти хотів подорожувати й відсипатися, перш ніж іти в армію.
Таким був план.
Але це ніби єдиний шанс попрацювати волонтером за кордоном.
Боже, ти найкращий.
Те-йоне!
О боже.
Ти не міг працювати волонтером, бо пошкодив руку?
Саме так.
Тому зрештою Чон-ву поїхав замість мене.
ЗВЕСЕЛИСЯ, ТЕ-ЙОНЕ МЕНІ ШКОДА
Не болить?
Документалка стала хітом, а Чон-ву — зіркою.
То це ти мав стати зірковим лікарем.
Божечки.
Про що ти? Ти напилася з однієї банки?
Чон-ву його не штовхав.
Те-йон наступив на пакет і впав. Чон-ву не винен.
І ще хтозна, чи став би Те-йон
таким самим успішним, як Чон-ву, якби поїхав за кордон.
Я знаю.
Але будьмо чесними. Пан Пін вродливіший.
Боже.
Тебе зовсім розвезло. Ти п'яна.
Отямся.
Іди вмийся холодною водою.
І хто б казав. Не слід бути упередженою тільки тому,
що Чон-ву — твій хлопець.
Про що це ти? «Упередженою»?
Очевидно, що Чон-ву вродливіший.
Прошу, не сваріться. Ви ж майже дерете одна одній волосся, як ми колись.
Не варто цього робити.
Ви дерли одне одному волосся?
Що?
Ні, не дерли.
Ми не вирвали ні волосини.
Просто торкнулися.
Так. Ледве торкнулися його.
Ви дерли одне одному волосся.
За що два дорослі чоловіки билися, щоб аж дерти одне одному волосся?
Тоді вислухайте мене й скажіть, хто винен.
Божечки.
Лікарю Йо.
-Так? -Вам дзвонили з телеканалу.
Ось нагадування.
Дякую.
Репортер хотів взяти інтерв'ю, він передзвонить.
Добре.
-Потрібно зробити обхід. -Добре.
Ми повернемося.
-Бувайте. -Добре.
Судячи з того, як усе змінилося, це…
Що?
Тобто…
Мені трохи незручно
і страшно.
Говори з людьми, які тобі раді, якщо страшно.
Ти тепер національний лікар.
Божечки.
Так. Маю попросити про послугу.
Маю розповідати про ендопідтяжку чола на моїй майбутній лекції.
Можеш допомогти знайти більше випадків?
Проси людей про допомогу, ти ж національний лікар.
Що таке? У чому проблема?
Ти щойно розвернув моє крісло?
Подобається?
Трясця! Я зробив це тільки тому, що ти був саркастичним!
У мене були причини для сарказму!
Добре, тоді забудь!
Крутися далі!
І байдуже!
Кінець!
Ану стій отам.
Ти щойно схопив мене за волосся?
Так, схопив. І що?
Пусти за три секунди, або я почну діяти.
І що ти зробиш?
Один, два,
три!
Ти щойно схопив мене за волосся? Трясця!
Двома руками! Дідько!
Пусти!
Ти пусти перший!
Боляче!
Трясця. Тобі кінець!
Чорт!
Тобі кінець!
Просто…
зникни!
Що я щойно почула?
-Куди ти? -Ви такі діти.
Навіть Цзін-ву не бився б так, правда?
Я думав, що тобі буде незручно,
тому знехтував відпусткою і скасував плани,
щоб поїхати замість тебе.
Але ти ніколи не привітав і не подякував мені, коли я повернувся, і я образився.
Мені шкода.
Визнаю, що був заздрісним і незрілим.
Але в той час
я був психічно нестабільним після подання на розлучення.
Ти знаєш, через що я проходив.
Мої свекри дивилися на мене зверхньо, бо були заможні.
Мені доводилося відповідати на дзвінки тестя навіть під час операції.
Доводилося ходити зі свекрухою на гольф у вихідні дні
та розповідати її друзям, що їм треба змінити.
Я не міг більше цього терпіти, тому подав на розлучення.
Отож, коли ти став відомим, я подумав:
«Це мав бути я.
Мої свекри мали побачити, як я став відомим».
Отак я почувався.
Це було боляче.
Мені справді шкода.
Я уявлення не мав.
Ні, це мені шкода.
Я був винен.
-Ні, це я був винен. -Ні, я був…
Куди вони пішли?
Ми щось зробили не так?
Ніколи не думала, що почую, як лікарі б'ються в офісі,
розмахуючи стетоскопами.
Я теж.
Але хіба ти не співчуваєш пану Піну?
Він тобі подобається?
Не заперечуватиму.
Що? Серйозно?
Не знаю, що я відчуваю — товариськість чи жалощі.
Але він чіпляє струни мого серця більше, ніж інші чоловіки.
А ще мені його шкода.
Він схожий на загнану косулю, це навіть мило.
Він мій тип.
Правда?
Гаразд. Щасти із загнаною косулею.
Голоси комах у траві пасують до загнаної косулі.
Даруй.
То що з роботою? Ти й далі працюватимеш на Те-йона?
Я не певна.
Я трохи міркувала.
Про того покидька Міна Кьон-міна.
Може, у його свекрів і є фармацевтична компанія,
але він досі міг бути професором не в штаті.
Давати поради як професор, стати зовнішнім директором.
То чому звільнився?
Він переступив через тебе, щоб стати професором,
то чому звільнився за кілька місяців?
Я знаю медичного журналіста. Попросити про допомогу?
Хай дослідить компанію і те, що він робить.
Хтозна? Може, тебе поновлять, якщо в нас щось на нього буде.
А ще краще, можемо розповісти всім про те, як він вкрав твою дисертацію…
Мені подобається, як усе зараз, Гон-ран.
Зараз я багато сміюся завдяки Чону-ву.
Він пив із моєю мамою посеред дня.
Напився з моїм дядьком і Ба-дою, а потім купив хотток.
А сьогодні ми у шкільній поїздці.
І я можу проводити час із тобою.
Озираючись назад,
я думаю, що мені дуже бракувало звичайного життя.
У минулому
я не думала багато про сім'ю,
дорогих людей чи тих, хто поруч.
Але коли я страждала,
мене втішали найбуденніші речі.
Маєш рацію.
Жити звичайним життям — найважче й найпрекрасніше, що може бути.
Усе тільки починає налагоджуватися,
тож я не хочу знову переживати ті жалюгідні моменти.
Просто хочу насолоджуватися маленьким щастям. Принаймні зараз.
Ходімо.
Гаразд.
-Ще баночку? -Звісно.
Тримай.
Дякую.
Як справи в Ха-ніль?
Ха-ніль?
-Так. -А що?
Я підслухав, про що ви говорили на даху минулого разу.
Про те, що їй зробив Кьон-мін.
Так.
Я тобі вже казав це,
але я дуже хвилююся через твій випадок.
Проте відчував певне полегшення,
бо думав, що ти можеш покластися на Кьон-міна.
Але боже. Я уявлення не мав, який він насправді.
До речі,
він не залежний
від препаратів абощо, ні?
Препаратів? Яких? Заборонених препаратів?
-Та годі. -Просто я дещо бачив.
-Він носив препарати в порошку. -Що?
Він купував їжу й мені щоразу, коли приходив до тебе у вихідні.
Думаю, це було на четвертому курсі.
Якось я наштовхнувся на нього.
-Боже. -Мені шкода.
-Боже. -Усе гаразд?
Боже. Я вже давно не бачив ліків у порошку.
Не можу ковтати пігулки, тож беру порошок.
-Ясно. -Можеш іти.
-Я повернуся. -Добре.
Я не дуже задумувався про це тоді.
Але тепер, коли я про це думаю,
нині люди нерідко вживають наркотики.
А якщо це був кокаїн?
Маєш рацію.
Я ніколи не бачив, щоб він пив пігулки.
Боже, чому ця думка ніколи мені не спадала?
Яка думка?
-Я бачив, як він щось сипав у мій напій. -Що?
І у мене в крові знайшли золпідем. Але я не певен, бо був п'яний.
І тоді я пив снодійне,
тож, може, це було воно.
Я ні в чому не був певен, тому просто облишив це.
Проблема зараз не в цьому.
Якщо це правда, навіщо він це робив? За що він ображений на тебе?
Я не знаю.
Але от у чому питання.
-Золпідем продають тільки в пігулках. -Так.
Отож, судячи з того, що він розтовк його, усе було сплановано.
Він міг вдатися до чогось летальнішого, до пестицидів, якщо хотів мене вбити.
Але чому золпідем? Мені весь час це було цікаво.
Але це має сенс, якщо він носив його для себе.
Він міг підсипати мені його імпульсивно.
Чому ти тут?
Ти маєш виконати обіцянку.
Ти перший знайшов мої камери.
Але лишив їх собі на два дні й не повідомив про них.
Я питав тебе, чому ти так вчинив.
Вибач.
Не розумію, чому маю тобі пояснювати.
Ти два дні тримав моє майно без моєї згоди.
То чому мені не можна цікавитися, що ти із ними робив?
Пане Кангу!
Стежте за словами.
То що? Як минула поїздка?
Очевидно, що було дуже весело.
Я напишу звіт, тому чекай на нього.
-Що таке? Тебе щось турбує? -Що?
Тебе щось непокоїть відучора.
Це дрібниці.
У мене сьогодні візит до лікаря.
Я повернуся рано, поїжмо разом.
Але їж сам, якщо зголоднієш.
Я добре вмію чекати.
Не поспішай.
Дякую, що поїхав зі мною.
Ти використала свою наліпку SOS, тож я мусив.
Точно. Я маю віддати її тобі.
Я використала одну на навчання їздити на велосипеді.
Коли мені використати інші? Я хочу отримати від них якнайбільше.
Може, поведеш Цзіна-ву в лазні?
Діти люблять гратися у воді.
Але він не був там сто років,
бо хлопчикам від чотирьох років не можна з мамою.
Або можеш розбити намет із Цзіном-ву.
Коли ти скористаєшся наліпками?
Можемо поговорити про нас?
Що?
Не про наших друзів чи дітей.
Мені цікава ти.
Поговорімо наступного разу про нас.
Як ваші справи?
Ми знизили ваші дози. Відчуваєте побічні ефекти?
Ніби ні.
Не думаю, що вони в мене були.
Це добре.
Так.
Ми пропонуємо інформацію про різні заняття й хобі на нашому сайті.
Там багато корисних відео й уроків,
тож перегляньте їх.
Добре.
Чекайте.
ВОЛОНТЕРСЬКА МЕДИЧНА СЛУЖБА В М'ЯНМІ
Що таке?
Це мій старший колега.
Так, маєте рацію.
Лікар Мін працював у лікарні Нацуніверситету Кореї.
Я не знала, що він волонтерив.
Це було недовго.
Минуло лише два роки, як він приєднався до нашої організації.
Ясно.
HAESUNG PHARMACEUTICAL З ТОБОЮ
Це спонсорує Haesung Pharmaceutical?
Хіба Кьон-мін не став директором цієї компанії?
Так і є.
Певно, у вас приємні спогади про поїздку, якщо поставили це фото на заставку.
Haesung спонсорує нашу асоціацію, а також асоціацію в Макао.
Вони спонсорують асоціацію в Макао?
Президент Haesung одружений із жінкою з Макао.
Ясно.
Якщо він волонтерив за кордоном, то його мало не бути кілька днів,
чому ж він про це не казав?
Таке не потрібно тримати в таємниці.
Тож навіщо?
Привіт, Гон-ран.
Ти казала, що знаєш медичного журналіста?
Вітаю, я Нам Ха-ніль.
Я Кім До-юн.
Вибачте, що не завчасно.
Дрібниці.
Лікарка Лі сказала мені, що у вас запитання про Haesung Pharmaceutical.
Я ніби чула, що нові ліки Haesung
пройшли другу фазу клінічних випробувань Управління з продовольства і медикаментів.
Хотіла дізнатися про дисертацію.
Я ще не читав її, але чув,
що директор Мін розробляє ліки, які знімають гострий біль.
Побічних ефектів майже немає.
Ефект від ліків триває у 2,8 разів довше, ніж від існуючих нині.
-Біль зменшується майже вдвічі. -Що?
Але хіба більшість ліків не дискваліфікують на другій фазі?
Чула, що проходить перевірку менше 5%.
Подейкують, що препарат перейде на третю фазу.
Але є ті, хто каже, що джерело чуток
не варте довіри.
Про що ви?
Якщо є чутки про такий революційний препарат
і про те, що він має перейти на третю фазу,
Yeouido має зробити свій крок.
Ціни на акції мусять різко злетіти.
Кілька років тому журналіст вступив у змову з фармацевтичною компанією.
Він опублікував неправдиву статтю й маніпулював акціями.
Він був найгіршим.
І ходять чутки,
що той самий журналіст розпускає чутки про Haesung.
Отож, Haesung не схожа на чесну компанію.
Кажуть, їхній президент ніколи не цікавився фармацевтикою,
а дбав лише про нелегальні прибутки.
Хтось каже, що вони пов'язані з бандою в Макао.
HAESUNG ЖЕРТВУЄ 300 МІЛЬЙОНІВ ПРИТУЛКУ
ЦЕРЕМОНІЯ ВРУЧЕННЯ В ЛІКАРНІ
Пане Йо, дисертація, яку ви намагалися надати як доказ, заслуговує довіри?
Ха-ніль!
Чому віцепрезидент Haesung прийшов на його слухання?
ПРЕЗИДЕНТ ЧІ-ХЬОК ВІЦЕПР. ТЕ-ХЬОН
Привіт, мамо.
Що? Поліційний відділок?
СЛІДЧА ГРУПА З РОЗКРИТТЯ ЗЛОЧИНІВ 1
Ви казали, що бачили чоловіка в день переїзду Йо Чона-ву.
-Він стежив за паном Йо? -Так.
А це був не Канг Чін-сок, лікар? Він ішов за Чоном-ву?
Чоловіком, який ішов за ним перед слуханням
і вдерся в його дім, був Канг Чін-сок.
Але його не було того дня, коли Йо Чон-ву переїхав.
У той час Канга Чін-сока не було в Кореї.
Справді?
Може, він просто збрехав про це.
Він зізнався в усьому іншому, то чому б брехав про це?
Є запис, що того дня він літав у Лос-Анджелес на конференцію.
Отож…
Я відсортував осіб, які були в цьому районі
десь у той час і день, коли ви його бачили.
Хтось із них здається знайомим?
Не поспішайте.
Ба-до.
Що? Ха-ніль.
Чому ти тут?
Мама подзвонила. Що відбувається?
Наше нещастя прийшло раніше, ніж ми очікували.
Сумніви, які ми відсунули на другий план, щоб зберегти це щастя в безпеці,
потроху підтверджувалися.
Кьон-мін.
Чоне-ву, ти як?
Вибач. Це я винен.
Зі мною все добре.
Його щирий стривожений погляд
не дозволяв сумніватися в ньому.
Чоне-ву.
Він був найближчим, але раптом став чужим.
Тобі подобається Ха-ніль?
Ти не маєш бути щасливим зараз.
Він був теплим, але зараз став холодним, як лід.
Я дуже добре його знаю.
Можу тільки сподіватися,
що це не так небезпечно, як здається.
Я встановив сім камер.
Одна в операційній,
дві в кабінеті й три в коридорі.
Де, як думаєш, я поставив…
останню камеру?
Навіть поліція не знала.
Тобі не цікаво, що було записано?
Треба поговорити.
Думав, ми покінчили з розмовами.
Чому ти прийшов до Чона-ву в день переїзду й пішов потай?
Оскільки ти про це не згадував,
гадаю, Чон-ву не мав про це знати.
Де ти зараз?
Сідай.
Я хочу поговорити тут.
Хіба наша розмова не має бути таємною?
Сідай.
ХЛОПЕЦЬ
Ха-ніль, чому я не можу додзвонитися?
Щось не так?
Мені було цікаво, нащо ти став професором,
якщо збирався так легко піти.
Гадаю, тому, що їм був потрібен професор під час розробки нових ліків.
Я читала твою дисертацію.
Але знайшла багато помилок, починаючи з контрольної групи.
То як могла ця дисертація пройти другу фазу?
Я чула дещо цікаве.
Є ті, хто вірить, що ви намагаєтеся маніпулювати акціями
через несправжню дисертацію і статті в новинах.
Це те, що я чула.
Що ти з цього приводу думаєш?
Багато що викликає цікавість.
Я ще не ставила справжніх запитань.
Чому віцепрезидент Haesung ходив на слухання Чона-ву?
Я зіштовхнулася з ним у суді того дня. Добре пам'ятаю це обличчя.
Haesung якось причетна до медичної помилки, так?
Ви причетні…
до медичної помилки Чона-ву?
Ви…
Піти гуляти вночі, пити теплий чай,
не турбуючись ні про що.
Хіба бажати цього було занадто?
Не слід було радити їй не поспішати.
Ці слова завдавали мені болю
дуже довго.
ЛІКАР У КРИЗІ
Тобто Ха-ніль непритомна?
Чому не отямлюється?
КТ не показала кровотечі в мозку.
Я відчайдушно молився, щоб ти прийшла до тями.
Я кохаю тебе усім серцем, Ха-ніль.
Чоне-ву, нам не варто надто тиснути на себе.
Я буду сильною. Маю надію, що ти теж.
Вона зустрілася із Кьон-міном через мене?
Це сталося через мене?
Переклад субтитрів: Альбіна Саженюк