DOCTOR SLUMP
Blir du boende i leiligheten nær klinikken?
-Nei, jeg flytter hit i dag. -Seriøst?
Slik kan jeg treffe deg oftere.
Nettopp.
-Få telefonen din. -Telefonen?
-Ja. -Hvorfor?
Hva tror du? Jeg skal endre navnet mitt.
YEO JEONG-WOO
KJÆRESTE LAGRE
Her.
Få din også.
Hvorfor? Skal du endre mitt også?
Ja. Jeg skal endre navnet mitt
og slette alle kvinnenes numre.
Gjerne.
Det er ikke mange, men slett alle om du vil.
Jeg endrer bare navnet mitt i dag.
Slik. Vi slutter her.
Hva?
Ikke si: "Vi slutter her", igjen.
-Hvorfor ikke? -Det var slik du slo opp med meg.
"Vi slutter her."
De ordene traumatiserer meg. Ikke si det igjen.
Ikke ødelegg denne fine dagen.
Holder ikke. For engstelig.
Skriv et løfte om at du aldri slår opp igjen de neste 100 årene.
Vi får det notarbekreftet i morgen. Jeg blir beskyttet av loven.
Greit. Jeg sier det aldri igjen.
Mener du det?
Lov det.
Jeg lover.
Du lovet at vi alltid skulle være sammen.
Greit.
Forresten,
du er kjekk.
Visste du det?
Du er smellvakker. Den peneste legen jeg har sett.
Du er den kjekkeste mannen jeg noensinne har sett.
Du er den peneste jeg har møtt, og det vil du være så lenge jeg lever.
Du er…
Kan du holde kjeft?
Han snakket vel ikke om oss?
Nei. Så klart ikke. Vi har ikke sagt noe galt.
Nettopp.
-Vi går. -Ja.
Hva snakket vi om igjen?
Du sa jeg var den peneste du har møtt og ville være det.
Akkurat.
Men du pleide å si at jeg var plagsom
og at jeg skulle ha blitt i Busan.
Jeg måtte ha vært sinnssyk da.
Men du var plagsom den gangen. Bare litt.
Men jeg syntes du var pen.
-Jaså? -Ja.
For å være ærlig,
så likte jeg ikke oppførselen din, men syntes alltid at du var søt.
Jeg skjønner.
Da kan du få dette søte ansiktet.
-Kan jeg? -Ja. Se på det så mye du vil.
Noen kan se oss!
Du er så nydelig!
Du er til og med søt når du er sjenert.
Du er søtere.
Du er den søteste jeg har møtt.
Du er verdens søteste.
Nei, du er søtest og kjekkest.
Du er søt og sexy.
Sexy?
Jeg er hjemme.
-Hei. -Hei, Ha-neul.
Hva? Drikker dere øl uten meg?
Dere vet jeg liker øl. Hvorfor sendte dere ikke SMS?
Dere er slemme.
Skal vi skåle?
Hva gjør du? Er dette en firmamiddag?
Skal du skåle?
Hvorfor ikke?
Jeg ønsker dere god helse og lykke til i framtida.
Skål for denne vakre kvelden.
Fikk du gode nyheter i dag?
Gode nyheter? Nei.
Du virker unødig lykkelig for en som ikke har det.
Jaså?
Det er ikke så mye med å være lykkelig.
Syns du at du er lykkelig, holder det.
KJÆRESTE
Jeg er på rommet mitt.
God natt!
Har hun konvertert til en annen religion?
Eller vunnet i lotteriet?
Niks.
Ingen av delene. Jeg tror…
Hun er bipolar.
Det er når du konstant føler deg lykkelig, så deprimert.
Hun har vært deprimert. Men nå er hun brått lykkelig?
Jeg er sikker på at hun er bipolar.
Ikke sant? Hun er bipolar.
Hei, Jeong-woo.
Ja, jeg kom meg trygt hjem.
Hvorfor er du nysgjerrig? Du så meg gå inn.
Men jeg ville vite det.
Ærlig talt er det mye jeg vil vite om deg.
For eksempel når du gikk til sengs, hvor mye vann du drakk,
hva slags is du liker, om du liker den i beger eller kjeks.
Skal vi snakke hele kvelden?
Vi kan spørre hverandre om alt.
Takler du det?
Jeg har alltid vært flink til å være sent oppe.
Hvor mange timer sover du vanligvis?
Rundt fem timer?
-Jeg også. -Jaså?
Ingen av oss sover mye.
Du har rett.
Kanskje er det fordi jeg mangler søvn,
men jeg hater at folk snakker til meg når jeg skal legge meg.
Jeg også. Jeg liker ikke at folk snakker til meg når jeg er opprørt.
Ikke jeg heller.
Jeg trenger tid til å roe meg ned når jeg er opprørt.
Jeg skjønner.
Noe mer?
Jeg er mest nysgjerrig på én ting.
Hvordan er det å bli sammen igjen?
Tja…
-Det føles bedre. -"Bedre"?
Ja.
Bedre enn da vi bestemte oss for å date…
Hvordan skal jeg si det?
Jeg visste ikke om jeg var klar til å date
siden jeg hadde mange uløste problemer.
Men jeg ville konfrontere dem nå og gå videre.
Jeg tenker annerledes nå
og føler meg mye lettere til sinns og gladere.
Godt å høre.
Jeg savner deg.
Blir du med opp?
Nå?
Ja. La oss spise nattmat.
Hva med stekt kylling? Eller jjajang ramyeon?
Jjajang ramyeon er godt.
Mamma laget vårløk-kimchi i går.
-Skal jeg ta med noe? -Utrolig.
De passer sammen. Ta det med.
Ok. Kok opp vann.
-Jeg er der før det koker. -Skjønner.
Jeg visste ikke
at jjajang ramyeon og vårløk-kimchi
fikk hjertet mitt til å banke.
Alt det trivielle glitrer siden jeg er forelsket.
Hvorfor er du oppe? Hva er det med kimchien?
Jeg ville ha noe.
Du store, hvorfor spiser du ikke ris til?
Dette er deilig.
Jeg leser avhandlinger mens jeg spiser. Legg deg, mamma.
Spiser du kimchi mens du leser avhandlinger?
Så rart.
Du verden. Hun ryddet ikke.
Du verden.
Det var nære på.
Jeg var redd hun ville avsløre meg.
Godt gjort å snike seg opp hit.
-Greit. -Jøss, dette ser godt ut.
Har aldri spist jjajang ramyeon så sent.
Forresten, det er best
om vi holder forholdet vårt hemmelig, ikke sant?
Tja…
På jobben, ja.
Jeg vet ikke når jeg skal slutte, så jeg ser ikke noe poeng i å si det.
Og det kan gjøre kollegene våre ukomfortable.
Vi holder det hemmelig.
Hva med her?
Altså,
du skal gå på jobb fra nå av,
så de blir nysgjerrige på hvor du skal?
Sier du at du skal hjelpe meg, ønsker de å vite hele historien.
Jeg skal si sannheten: at vi dater.
Jaså?
Selvsagt. Hvorfor ikke?
Jeg mener, du måtte snike deg opp hit med kimchien.
Så jeg trodde du ville skjule det.
Fordi det kom så brått på, så jeg måtte finne på noe.
Selvsagt burde jeg si det.
De vil elske det.
De liker deg. Særlig mamma.
Seriøst?
Hva i all verden?
Min svigermors mat…
Din mors mat er kjempegod.
Den er perfekt.
Du er så dum.
-Spis opp alt. -Ok.
Jjajang ramyeon og vårløk-kimchi er godt sammen.
Det er perfekt.
Fryser du? Jeg åpnet vinduet for å lufte. Skal jeg lukke det?
Nei, da holder jeg meg våken. Jeg var mett og døsig.
Er du søvnig?
Så legg deg ned.
Hva gjør du?
Hvorfor banker du på senga? For å vise fastheten?
Du vet det ikke er grunnen!
Kom hit.
Ikke si at jeg skal legge meg ned.
Bare ligg i 30 minutter.
Greit.
Bare 30 minutter, ok?
Ok?
Hva?
Jeg så regninger ved døra i går. Hvor har de blitt av?
Du verden! Jeong-woo må være her!
Jøss, han sover med vinduet åpent. Han blir forkjølt.
God morgen, fru Kong. Morn. Hvordan går det?
Bra. Jeg…
Jeg mente ikke å se inn.
Jeg skulle bare lukke vinduet…
Jeg kan forklare. Du skjønner…
Denne kvinnen er…
Hva er det?
Ok. Jeg går.
Farvel.
Nei, ikke…
-Gikk hun? -Vi er ferdige.
La oss holde dette hemmelig foreløpig.
Hva?
Du sa ikke det i går.
Jeg skulle si det til henne,
men vi sov bare sammen.
Hun kan godt misforstå etter å ha sett oss slik.
Hun vil tro vi gjorde noe annet. Da blir hun nysgjerrig.
Jeg tåler ikke det. La oss skjule det inntil videre.
Så… Hva med ryktet mitt?
Hun vet at vi liker hverandre.
Men hun vil tro at jeg har gått videre og ligget med en annen.
Blir ryktet mitt bra? Det blir det ikke.
Hva om hun hater meg?
Det er… Hun får vite sannheten senere.
-Hun skjønner at det er en misforståelse. -Hva?
Vi kommer for sent. Vi snakkes på klinikken. Ha det.
Er du sikker på at hun vil forstå? Jeg tror ikke det.
Få ei vannflaske.
Jeg sier at jeg kjøpte den etter å ha trent.
Ha det.
Ha-neul, jeg er redd.
Ha-neul.
Nei!
Jeg har en dårlig følelse.
Du verden!
Hva er det? Hvorfor er du opprørt? Ble morgenens såpeopera avlyst?
Jeg er forbløffet!
Jeg gikk for å hente salat på taket.
Jeong-woo var her igjen.
Han var ikke alene. Han var med ei jente.
Hvilken jente?
Hvordan kan jeg vite det?
Vinduet var åpent, så jeg skulle lukke det, og da så jeg inn.
Da så jeg ham kose med henne i senga!
Var hun pen?
Jeg vet jo ikke.
Ansiktet hennes var dekket av teppet!
-Kanskje det var Ha-neul. -Ha-neul?
Du så ikke ansiktet. Det kan ha vært Ha-neul.
Jeg er hjemme.
Hvor har du vært?
Jeg våknet tidlig og jogget.
Jeg er sulten. Mamma, la oss spise.
Ok.
-Hva? -Jøss, jeg er varm.
Hun må virkelig ha jogget.
Betyr dette at Jeong-woo er sammen med en annen?
Pokker. Den drittsekken!
-Derfor skal du ikke være snill mot noen! -Mamma.
Jeong-woo er ikke hvem som helst.
Vi kjenner ham godt.
Det er uviktig! Det viktige er at han forrådte henne.
Jeg burde koke ham levende.
Imens er Ha-neul bipolar,
og har blitt så gal at hun spiser vårløk-kimchi
mens hun leser avhandlinger.
Hva skal jeg gjøre med den pøbelen?
-Jeg burde koke ham i vann! -Å nei.
Glem det.
Hallo.
Hei. Du skal visst på jobb.
-Ja. -Iført slips, til og med.
Bare fordi klinikken må laste opp bilde av meg på nettsiden sin.
Jeg måtte bruke det.
-Jeg sa ikke noe. -Nettopp.
Så fint at du gjør det bra.
Å nei. Slipset ditt er skjevt.
-Jaså? -Ja.
Det virker fint.
Fru Kong! Gi deg!
Du store, dressen din er støvete.
Den burde ikke være det.
Fru Kong, ikke albuen! Vent!
Ha…
Unnskyld!
Lykke til på jobb.
ORIGINAL MILMYEON FRA BUSAN
Ha en fin dag.
-Jin-woo, hadde vi det ikke gøy? -Jo.
Det må ha vært hektisk de siste dagene.
Jobb og barnevakt.
-Jøss. -Du hadde det verre.
Du måtte ta deg av tante.
Jin-woo, ha en trygg reise.
Ikke tull eller ta av setebeltet. Ikke plag bestemor.
Jeg er ikke barn.
Nettopp.
Det er en gave.
Jaså? Hva er det?
Til herr Bin.
En takketegning for at han fanget maurene for meg.
Jaså?
Han vil elske den.
Dette er ham.
-Dette? -Jøss.
Han kommer for sent til barnehagen.
Vi må dra nå. Ok.
Kom.
Vi ses denne helga, Jin-woo.
-Ha det, mamma. -Ha det.
Ikke bli med ut.
-Ha det. -Ha det.
Vi drar.
Hva ville du gi meg så tidlig på morgenen?
Jeg skulle gi deg denne fra Jin-woo.
-En gave. -Jaså?
Hva er dette?
Han tegnet en maur, deg og seg selv.
Jeg skjønner.
-Så dette er mauren. -Nei, deg.
Jeg skjønner.
For en fin og kul tegning.
Nettopp.
Jeg kjøpte noen makroner på veien.
Du måtte ikke.
Jeg foretrekker soju. Du kunne ha spandert en drink senere.
-Jøss. -Herregud.
Hvorfor skulle jeg drikke soju med deg?
-Dette er til datteren din. -Til Eun-jeong?
Husker du hva du sa forrige gang?
At hun ikke liker at du kjøper taiyaki eller eggebrød.
Barn er aktive på sosiale medier og foretrekker pen, fancy, trendy snacks.
De liker å laste opp bildene.
Så se på sosiale medier neste gang og kjøp noe pent og fancy til henne.
Ok.
LA BEAUTE KLINIKK FOR PLASTISK KIRURGI
Vil du ha kaffe? Skal vi hente noe nede?
Dr. Yeo, kan du ta et bilde til nettstedet vårt nå?
Ja visst.
Vi tar det ved siden av klinikkens logo.
Jeg blir her.
Vi drikker kaffe neste gang.
Ok. Tja…
Lykke til med bildet.
Ha det.
Mamma, ikke bli sjokkert.
Kvinnen du så i morges, var meg.
Nei.
Vi prøver igjen.
Jeg må fortelle noe.
Jeong-woo og jeg dater.
Dr. Yeo, du er så kjekk!
Du ser ut som en kjendis!
Dette er sinnssykt. Du ser så bra ut.
Dr. Yeo, kan du begynne kanalen igjen og vise hvor kjekk du er?
Jeg skal abonnere og like. Vær så snill?
-Jeg er ikke klar ennå. -Et øyeblikk.
Du vil se enda bedre ut med mer sminke.
-Men du ser alt bra ut. -Nei, det går bra.
Kom igjen. Du må se bra ut til bildet.
Forresten, dater du noen?
-Unnskyld? -Jeg lurer bare.
Har du ikke kjæreste?
En kjæreste?
Og det kan gjøre kollegene våre ukomfortable.
Vi holder det hemmelig.
Jøss, nei.
Kjæreste? Ikke vær dum.
Så du er single også.
Selvsagt. Jeg har ingen kjæreste.
Dr. Yeo, hva er drømmekvinnen din?
Drømmekvinnen?
Tja…
En med langt hår, store øyne.
Må like meg bedre enn jeg gjør.
Jøss. Dette er min første gang her. Maten er krydret og velsmakende.
Jeg burde ta med Eun-jeong hit til bursdagen hennes.
Hun vil kjefte på deg igjen.
Nå foretrekker ungdommer pizza og pasta.
Du har rett.
De liker å legge ut bilder på nett.
Frøken Woo, du må ha time med noen neste fredag og ordne operasjon.
Min tantes venn ønsker en blefaroplastikk
og en trådløfting. Gi henne rabatt også.
Ja vel.
Dere må få mange forespørsler om rabatter.
Det skal være visst.
"Hvor mye rabatt? Hvor mye må fikses?"
Uten å overdrive, jeg blir spurt om det hver dag.
Spør de om hvor mye som må gjøres?
Hele tida.
Blir du plastisk kirurg,
vil slektninger, gamle klassekamerater og selv lærere
spørre om hvor mye som må gjøres.
Men vær forsiktig.
De kan tro at de dømmes og bli fornærmet.
Likevel, kan du si hvor mye som må gjøres på meg?
Gi deg.
Må jeg jobbe mens jeg spiser?
Anse dette som et frynsegode ved å jobbe på en klinikk.
Jeg vil ha en øyelokk-operasjon uten kirurgi.
Hva tror du?
Du er alt så vakker.
Det er du. Men tar du det,
kan du nok bli enda penere. Bare litt.
Hva tror du?
Hun trenger det ikke.
Hva med meg?
Hva med litt i munnvikene?
Fru Han, hvis du tar det,
vil du nok se litt yngre ut.
-Jeg tror ikke hun trenger det. -Ikke?
Dr. Nam, du er alt perfekt. Men du kan ta fillere på…
Så…
Du virker perfekt som naturlig…
Nei, hun kan ta det.
Får hun fillere i panna…
Denne omelettrullen smaker godt.
Dr. Yeo.
Dette er mitt stykke.
Denne omelettrullen var i åtte biter, og vi er fire til bords.
Da blir det to på hver.
Du har spist din del, så denne er min.
Unnskyld.
La oss ikke krangle om mat.
Frue, kan du gi oss…
…en omelettrull per bord?
Ja visst!
Dr. Bin, du skulle ha kjøpt denne kaffen…
Kom igjen.
Hva er i veien?
Vet du det ikke?
Unnskyld.
Det er som en yrkessykdom.
Jeg sa bare at du kunne ta fillere fordi det ville vært bra.
Men du trenger dem ikke.
Virkelig ikke. Men mange tar dem for tida.
Vil du ha juling?
Er det en yrkessykdom? Jeg jobber også.
Skal jeg bedøve deg?
Ikke si slike skremmende ting.
Du rynker alltid panna,
så jeg tenkte… Det er søtt.
Men siden du alltid har gjort det, glapp det bare ut av meg.
Glem det. I går sa du at jeg var den peneste
du har møtt og vil møte. Men nå vil du at jeg skal ta fillere.
Jeg er skuffet over alle de falske ordene dine.
"Alle"? Sa jeg noe annet galt?
Nei, ikke galt. Men jeg er skuffet.
Det var greit for deg at jeg fjernet alle kvinnenes numre
på telefonen din i går.
Jeg trodde du var trofast.
Men du hadde det så gøy
blant våre kvinnelige kolleger og ble sminket.
Har du ingen kjæreste?
-Hvorfor gjør du deg selv tilgjengelig? -Hva mener du?
Det er urettferdig. Jeg sa det fordi du ville holde det hemmelig.
Det skulle være hemmelig at du dater meg.
Du skulle ikke påstå å være single.
Du kunne ha sagt at du var opptatt. Det såret meg.
Jeg ble også såret.
Husker du hvordan moren din kvalte meg i dag?
Apropos det,
du ignorerte at hun brukte albuen.
Jeg trodde du skulle si noe.
Jeg ble så såret.
Men jeg hadde ikke noe valg.
Hun så oss kose i senga.
Hvordan kunne jeg ha sagt det?
Jeg ville holde det hemmelig i noen dager.
-Er det vanskelig å forstå? -Jeg mener ikke det.
Jeg er bare såret. Skjønner du ikke?
Er du såret fordi jeg ikke forstår det?
Forstår du ikke at jeg…
Hva er din MBTI-type?
For et tilfeldig spørsmål.
Kommer dere?
Ja.
Jeg er en tenker.
-Drar du? -Burde jeg ikke?
Sånn uten videre?
Så hva skal jeg gjøre?
Ha det.
Men…
Vent.
Jøss.
Hvorfor fulgte han etter meg?
Har du noe å si, så si det.
Hvor er bussen?
Herregud.
Skal jeg snakke først?
Greit. Det var jo ingen stor krangel.
Nei!
Jeg er trygg.
Nei, jeg prøvde ikke å…
Jeg trodde han ville forsones, men han stjal setet mitt?
Han er like konkurranseorientert som i gamle dager.
Hva er dette?
Vi burde dra på dater til disse stedene, men se på oss.
Velkommen tilbake. Du var ute lenge til å være arbeidsløs.
Hva med deg?
Jeg kjøpte ingredienser til sjøgressuppe.
Mamma har bursdag i morgen.
Umulig. Ikke si at du glemte det.
Jøss. Sett på maken.
Hva er poenget med en datter som er lege,
når jeg må huske bursdagen hennes?
Hva er dette?
"Sky Lounge"?
Så du husket bursdagen hennes.
-Hva? -Du har alltid hatt god hukommelse.
Ja, godt tenkt.
Andre døtre shopper og spiser godt sammen med mødrene sine.
Men du var alltid for opptatt til å ta henne med på restaurant.
Har du reservert bord? Hvis ikke, skynd deg.
Tre personer inkludert meg. Nei, fire inkludert onkel Tae-seon.
Skynd deg.
Ok. Jeg ringer dem.
Ha-neul.
Beklager det i dag.
Jeg sa at ansiktet ditt trengte fillere.
Jeg ville spise det siste omelettstykket.
Og jeg sa til og med at jeg var single. Unnskyld.
Jeg er elendig til å være både kjæreste og en god datter.
Men det som skjedde på bussen var en misforståelse.
Jeg mistet balansen og falt framover.
Hva gjør jeg?
Jeg er som et barn som skriver en unnskyldning. Kom igjen!
Jøss.
Ha-neul, får jeg iallfall se ansiktet ditt før jeg legger meg?
Jeg savner deg.
Jeg trenger tid til å roe meg ned når jeg er opprørt.
Hei, Suk-ja, hvorfor ringte du meg så tidlig på morgenen?
Gi deg. En bursdag er ikke så viktig.
Jeg blir bare et år eldre.
Uansett, takk for at du ringte.
Nettopp.
Er Ha-neul arbeidsløs ennå?
Du verden. Hun skulle ha behandlet blinddaten bedre.
Jøss. Hun har verken jobb eller kjæreste.
Du verden. Du har bursdag,
men dumt at du ikke har noe å smile for.
Farvel!
Faren hennes…
Hva? La hun på til meg igjen?
Pokker ta. Ringte hun for å gratulere eller opprøre meg?
For en forferdelig start på dagen.
Ha-neul vil møte noen som er mye bedre enn den blinddatefyren.
Mye bedre enn ham også.
Jeg våknet tidlig og jogget.
Hver butikk selger det vannmerket.
Dette er deilig.
Jeg leser avhandlinger mens jeg spiser. Gå og legg deg.
Umulig.
Var den kvinnen fra i går
Ha-neul?
Hei, Jeong-woo.
Hallo.
-Skal du på jobb? -Ja.
Farvel, da.
Hva? Jeong-woo!
Vent!
Stopp!
Fru. Kong!
Stopp!
Du verden, jeg ser støv.
Jeong-woo.
Jeg liker deg veldig godt.
-Unnskyld. -Det har jeg alltid.
Jeg vet du holdt det hemmelig
og løy til meg i går for Ha-neuls skyld.
Derfor liker jeg deg enda mer.
Du er god nok til å være kjæresten hennes.
Hva mener du?
Kvinnen i sengen var Ha-neul, ikke sant?
Nei. Det var en annen.
KJÆRESTE
Ta den.
Hei.
Dro du på jobb?
Jeg skal det nå.
Jeg skjønner. Ok.
Ha en fin dag.
Kan vi ses i kveld?
Ja visst.
Jeg ringer senere. Ha det.
Det må ha vært kjæresten din.
Nummeret hennes virket kjent.
De fire siste sifrene var 0402.
Fru. Kong.
Du skal vite at ingenting skjedde den natta.
Om det er sant eller ikke, er det ikke min sak.
Hun må være for flau til å si det.
Jeg skal spille dum. Håper dere kommer overens.
Du verden! Hvor lenge skulle dere skjule det?
Dere gjør ting komplisert.
-Jeong-woo. -Ja?
Vet du at jeg har bursdag i dag?
Nei. Gratulerer med dagen, fru Kong.
Kan du gjøre meg en tjeneste som bursdagsgave?
Hva er det?
Dette er fantastisk! Utrolig at dere tok meg med hit.
Tusen takk, Ha-neul.
Gi deg. Takk meg i stedet.
Hun bare reserverte bord og betalte for det.
Det var jeg som sa vi skulle dra hit.
Så takk meg.
Forresten,
hva har du på deg?
Jeg fikk den som gave etter å ha funnet en brud til Seok-won.
Da er den rundt 20 år gammel.
Ikke så gammel som jeg trodde. Trodde den var fra 19. århundre.
Vil du bli slått 1900 ganger?
Så kjøp klær til meg.
Mamma.
Hallo. Har dere reservert?
-Ja. -På "Nam Ha-neul".
For tre.
-Denne veien, takk. -Ok.
Hva er den Seoul-aksenten?
Du vet at jeg kan snakke Busan- og Seoul-dialekt også.
Når jeg er med kvinner eller på fancy steder,
bruker jeg Seoul-dialekt.
"Bruker jeg."
Det er eplekake og kylling i rosmarin som forretter.
Den søte eplesmaken vil stimulere appetitten vår.
Nettopp. Kan du anbefale ei god flaske champagne også?
Vi feirer i dag.
Ja visst, jeg henter noe som passer til biffen.
Sett på maken.
Hva feiler det deg? Du virker så ekkel.
-Så sannelig. -Hva mener du med "ekkel"?
Busan-jentene sier at jeg virker intelligent og snill.
Derfor er jeg populær.
Bruker Busan-dialekten for Seoul-jentene
og Seoul-dialekten for Busan-jentene.
Jeg skjønner. Bra for deg.
Unnskyld. Vi venter en person til.
Kan vi få en tallerken og glass til?
Ja visst, jeg skal hente dem.
Hva mener du?
Venter vi noen? Hvem?
Hvem tror du? Sikkert onkel Tae-seon.
Stenger han tidlig?
Jeong-woo, hvorfor er du her?
Moren din inviterte meg.
Gratulerer med dagen.
Takk for at du kom.
Hva er dette?
Glemte du at han er fienden vår?
Han lå jo med en annen kvinne!
Det var søsteren din.
Seriøst?
Det var ikke jeg som sa det.
Det stemmer. Vi dater. Han er kjæresten min.
Ba-da. Vis ham respekt.
Ikke plag ham, du heller.
Ikke bruk albuen på ham igjen.
Del smårettene dine og senk vedlikeholdsavgiftene.
-Behandle ham bra. -Så klart. Ikke noe problem.
-Jeg skal ikke kreve leie heller. -Det går bra.
Hvem krever leie av familien sin?
Du er nesten en av oss nå.
Du, svoger. Behandle Ha-neul bra.
Jeg trodde hun var bipolar, men hun var faktisk lykkelig.
Flott avgjørelse.
Er dette en klynge?
Er vi et sportslag? Ikke vær så dramatiske og sitt ned.
-Vi må snakke. -Hva?
Ok.
Hva skjer?
Jeg møtte moren din i morges,
og hun visste alt.
Jeg ville ikke si det for din skyld.
Men du ringte meg.
Jeg skjønner. Derfor virket du så keitete.
Du virket ikke glad,
så jeg trodde du ennå var opprørt.
Hvorfor? Det var min feil uansett.
Herregud. Hvorfor ringte du meg ikke?
Jeg ville det.
Jeg ville ringe deg over 100 ganger,
men du sa at du trengte tid til å roe deg ned.
Du.
Det handler om andre ting.
Jeg vil forsones fort om det handler om oss.
Mener du det?
Jøss. Hva gjorde jeg i går?
Jeg var for trist til å sove.
Sov du ikke?
Gjorde du?
Sover når jeg er opprørt.
En god vane.
Unnskyld, Ha-neul.
For det i går.
Og unnskyld for alle krangler vi kommer til å ha.
-Du vet ikke hva vi vil krangle om. -Det gjør ingenting.
Moren din må vente. Vi skynder oss.
Takk for at du kom.
Jeg var redd du ikke ville bli glad for å se meg.
Takk.
Akkurat.
Men busshendelsen var en misforståelse.
Jeg mistet balansen og falt.
Du så vel at jeg fløy framover?
Greit. Jeg tror deg om du vil.
Hva? Nei, det er ikke det.
-Det er sant. -Før visste jeg ingenting.
Visste ikke at dating er så vanskelig.
Jeg følte meg såret, bedrøvet og takknemlig
på et helt annet nivå.
De mest trivielle tingene føles så voldsomme.
-Skål. -Bravo!
Én slurk.
Bånnski.
Ikke gjør det med sjampanje.
Ikke drikk. Du skal tilbake på jobb.
Det er greit. Jeg skal ikke operere i dag,
og tok ettermiddagen fri.
Godt gjort.
-For en smart gutt. -Takk.
La oss drikke til vi faller om.
-Ja vel, frue. -Så latterlig.
Det er for mye…
Hun vil gi meg mye.
Fyll det til randen.
-Takk. -Ok.
Ta det rolig. Du skal operere i morgen.
Du kan til og med timeplanen hans. Du er besatt.
Nei. Jeg vet det fordi vi gjør det sammen.
Sammen? Hva da?
For å være ærlig
har jeg hjulpet ham på operasjonsstua.
Beklager at jeg ikke sa det før.
Det er ikke permanent.
Jeg ville ikke være hjemme hele tida.
Jeg hjelper ham en kort periode mens jeg finner ut hva jeg skal gjøre.
Går det bra?
Ventet du at hun skulle dra tilbake til sykehuset for å bli professor?
Er du skuffet?
Nei. Jeg er glad hun gjør noe igjen.
Datteren min tok meg med til en fin restaurant
og sitter ved siden av kjæresten sin.
Hun har til og med jobb.
Det føles som bursdagen min. Jeg er i sjuende himmel.
Så smil, ikke gråt.
Greit.
La oss drikke.
Den som går edru ut herfra, er en forræder.
-Ja, frue. -Hva snakker du om?
Drikk langsomt, ellers blir du full.
Her!
Utrolig!
Ok. Hold ut!
Du er nesten framme!
Vi er framme!
Du verden.
Her.
Jeg er utmattet.
Hva er galt?
-Du har en blomst bak øret. -Hva?
Når la hun den her?
Aner ikke.
Jøss.
Hvor er du, Ha-neul?
Hva gjør du?
Her.
-Vi går. -Ja.
Er makronene gode?
Ja. Det ligner ikke deg å kjøpe noe slikt.
Kollegaen min…
Nei, en jeg kjenner…
En venn?
Hvem var det?
Uansett, noen ville at du skulle ha dem.
Vil du ha en?
Hva med denne? Det er sjokolade.
Jøss. Hvordan vet du at jeg liker sjokolade?
Takk.
-Ikke dårlig. -Godt, ikke sant?
-Ja. -Vi er endelig enige.
-Kjøp mer som dette. -Greit.
Hva er det med henne? Hun smilte.
Hong-ran, takk for makronene.
Datteren min elsker dem.
Vennene mine vil at jeg…
Er dette blod?
Hvorfor har du undertøyet mitt? Ekkelt.
Bin Eun-jong, si sannheten.
Blir du mobbet? Har noen slått deg?
Hva mener du? Da ville jeg ha blødd mye mer.
Så hva er dette? Hvorfor kan du ikke si det?
Herregud.
Strengen i BH-en min kom ut og skar meg, ok?
Skjer det?
Du skulle ha sagt det til meg.
Hvordan kan jeg be deg kjøpe BH til meg? Det er pinlig.
Vent, Eun-jeong.
BH FOR UNGDOMSSKOLEJENTER
-Hva gjør du her? -Hallo.
"BH for ungdomsskolejenter"?
Hva?
Den er ikke til meg.
Selvsagt ikke.
Nettopp.
Nei, vent.
Nei!
Den er til Eun-jeong.
Jeg søkte det opp for henne.
Noen ganger kommer strengen ut av BH-en
om den er for gammel.
Jøss. Hvorfor tror du at hun aldri sa noe?
Du er faren hennes. Jenter i den alderen er følsomme.
Gi henne kortet ditt og be henne kjøpe den selv.
Jeg skulle det,
men hun stormet ut og leser ikke SMS-ene mine.
Du vet den undertøysbutikken nær klinikken vår?
-Ja. -Jeg ville kjøpe noe der.
Men jeg vet ikke hva.
Skal jeg bli med?
Vil du?
Hvordan er denne?
Bra.
Kan jeg hjelpe deg? Trenger du noe?
Er denne 100 % bomull? Absorberer den svette?
Selvsagt.
Den er uten strenger og perfekt for elever.
Jeg vil ha tre hudfargede sett
og to truser til uniformen hennes.
Greit.
Dere er svært omsorgsfulle foreldre.
Det sjelden at begge foreldre handler undertøy til datteren.
Skal jeg anbefale en til deg også?
Dette er et nytt design.
Jeg er ikke kona hans.
Vi er ikke gift.
Jeg kjøpte noen få, så be henne prøve dem.
Ok. Takk.
Og prøv å være mer avslappet om følsomme saker.
Det er flauere for henne om du er forlegen.
Ok.
Takk for at du handlet med meg
og ga meg råd. Takk igjen.
Ingen årsak. Du hjalp meg også.
Jeg bør dra.
Ok.
Ha det.
Du verden.
Hvorfor måtte du miste dem?
Herregud.
Takk for i dag.
Moren min er så pinlig.
Nei da. Hun er topp.
Jeg misunner deg familien din.
Jeg ser på deg at du ble bortskjemt i oppveksten.
Deres kjærlighet og forventninger kan ha vært en byrde.
Men jeg føler at familien din brydde seg om deg,
og jeg ble ofte misunnelig.
Min er ikke sånn.
Hvorfor har du aldri spurt om familien min?
-Hva? -De kom aldri til høringene mine.
Jeg nevnte aldri foreldrene mine for deg.
Du kunne ha syntes det var rart. Det var rart at du aldri spurte.
Nettopp. Angående det…
Jeg har sett moren din før.
Nær skolesykepleier-kontoret.
Min herre.
Han er visst bare anemisk.
Mange besvimer under arbeidet.
Fikk du meg til å komme for dette?
Ikke bare får han dårligere karakterer, han endte opp sånn.
Hvorfor er han ikke best på videregående også?
Da vet du hvordan familien min er.
Du må ha vært overrasket over ulikheten.
Nei, jeg trodde heller
at du var ensom.
Hva slags folk er foreldrene dine?
Begge er thoraxkirurger.
Faren min er professor på et medisinsk universitet i USA.
Han ble nylig første asiatiske leder av American Heart Association.
Mamma er forsker på samme skole.
De er utrolige.
Ja.
Men på grunn av det
har de alltid villet at jeg skulle følge i deres fotspor.
De var helt imot det
da de hørte at jeg hadde søkt på plastisk kirurgi.
De forstod ikke hvorfor jeg ikke støttet
hjerteforskningen deres.
De kjeftet fordi jeg valgte en annen vei
enn den de gjorde klar for meg.
Jøss. De forstod det ikke.
Så hvordan overbeviste du dem?
Jeg kunne ikke.
De forstår meg ennå ikke.
Noen ganger hadde jeg dårlig samvittighet for det.
Jeg ga dem alltid det de ønsket i livet,
så jeg angret på at jeg ikke fulgte i deres fotspor.
Men nylig
hadde jeg jo seriøse vanskeligheter.
Moren min fant det ut og ringte.
Så jeg trodde hun var bekymret for meg.
Men gjett hva hun sa?
At jeg skulle sørge for at dette ikke påvirket dem.
Da jeg hørte det,
forsvant all min anger.
De vil nok aldri forstå meg. Vi vil alltid være fremmede for hverandre.
-Du må ha vært svært ensom. -Ja.
Men heldigvis
lærte jeg fort å fylle ensomheten.
Alle har
ting de aldri oppnår uansett hvor mye de prøver.
Jeg trodde at for meg var det foreldrekjærlighet.
Bortsett fra det hadde jeg mye annet.
Så jeg prøvde å være takknemlig og fokusert.
Da virket det som jeg følte meg bedre.
Kunne du ikke betro deg til andre enn meg?
Tja…
Min Kyung-min?
Da vi møttes, var jeg avgangselev. Vi har vært som brødre siden.
Så var det min feil…
Det var det ikke.
Han er ikke noe godt menneske. Se hva han gjorde mot deg.
Likevel.
Jeg hadde en magefølelse.
Om at han ikke var noe godt menneske.
Han kunne føles underlig.
"Direktør Min Kyung-min."
Jøss.
Professor Min… Nettopp.
Skal jeg kalle deg direktør Min fra nå av?
Det er opp til deg.
Bare sett deg.
Du har fin utsikt herfra.
Ikke sant?
Det var trist at du dro da du ble professor.
Men jeg skjønner det nå. Jeg ville også ha sluttet straks.
Du bør ikke slutte.
-Du er sykehusets ryggrad. -Gi deg.
Avdelingen vår trenger en ny medisinleverandør.
Som du vet, bruker vi store summer på medisiner hvert år.
Det er synd
å gi denne muligheten til folk jeg ikke står nær.
Så kan jeg godta tilbudet?
Du vet jeg alltid gjengjelder snillheten din.
La oss diskutere dette snart mens vi spiller golf.
Du er rask i oppfattelsen.
Du blir ikke skuffet.
Bra. Vi er i samme båt uansett.
Ifølge resultatene er du mye bedre. Hvordan føler du deg?
Jeg har prøvd å legge fortida bak meg og gå videre.
Jeg innså at mange bryr seg om meg.
Jeg arbeider igjen også.
Det får meg til å føle meg viktig.
Det kaller vi selvtillit.
Selvtillit er som
et tårn av småstein du stabler hver dag.
Det faller sammen om du tviler på dets mening.
Ha tro på deg selv
og fortsett med å stable småstein.
Før du vet ordet av det, har du et hus eller en borg.
Jeg tror vi kan senke dosen din.
Ok.
Jeg ble sterkere enn det jeg hadde vært.
Dr. Nam, jeg skal fjerne ribbeinsbrusk.
Kan du gi muskelavslappende?
Ok. Jeg ga noe for 30 minutter siden,
så jeg gir 20 mg rokuronium nå.
Takk. Lokalbedøvelse.
Jeg var også stolt over hvor bra Jeong-woo klarte seg.
Du, Jeong-woo.
Skal vi gå på bar og drikke whisky i dag?
Ja visst.
Gjerne,
men du kunne ha spurt meg på kontoret.
Kolleger som dater
virker alltid å møtes i nødtrappa.
Så
jeg ville også prøve det.
Kom igjen.
Så dumt.
Hallo?
I dag? Nei, jeg er opptatt.
Kanskje om to måneder?
Vi ville gjerne tro at det bare ventet oss gode ting.
Vi håpet vi ville få et bra liv, selv om det ikke var praktfullt.
Vi ba desperat om dette.
Vi pleide alltid å drikke øl og soju, så denne whiskyen er…
Er den for sterk?
Nei, jeg elsker den.
Forresten, angående det du sa forrige gang…
Du sa at Kyung-min kunne være merkelig.
Kan du fortelle om det?
Jeg tror
han spritet opp drinken min.
Hva?
Jeg hadde kommet inn på medisin,
så han spanderte en drink for første gang.
Jeg havnet på akutten den dagen.
Jeg er visst for full.
Professor.
Blodalkoholnivået var høyt,
og vi fant spor av zolpidem.
Zolpidem?
Jeg hørte at han tok sovemedisin.
Han drakk for mye alkohol.
Hvorfor feide du hendelsen under teppet?
Jeg var usikker på om det jeg så,
var virkelig eller en drøm eller en illusjon.
Og det ga ingen mening.
Han ville ha brukt noe sterkere enn zolpidem
om han ønsket å skade meg.
Det er likevel farlig med alkohol.
Dine kognitive evner svekkes, og du blir delirisk.
Du mister impulskontroll og kan gjøre noe farlig.
Men hva ville han få ut av det?
Hvordan var han etter hendelsen?
Han var den samme.
Like vennlig
og støttet meg hele tida som en bror.
Noe slikt skjedde aldri igjen,
så jeg la det bak meg.
Ærlig talt
ville jeg gripe selv det minste håp…
Jeg ville tro ham.
Fordi du var avhengig av ham?
Nei.
For min egen skyld.
Jeg hadde syntes synd i meg selv…
…om han hadde gjort det.
Jeg hadde glemt den hendelsen.
Men etter å ha hørt hva han gjorde med deg,
tror jeg at jeg kanskje så noe virkelig.
Det skremmer meg.
Ja, professor Kim. Vi ses denne helga på golfbanen.
Ok.
Og din datters tegninger fra utstillingen som du nevnte forrige gang…
Selskapet vårt vil kjøpe dem alle.
Gleden er på min side. Jeg likte tegningene.
Vi ses i helga.
Farvel.
Kom inn.
Hvorfor er du her?
Du må holde løftet ditt.
Går det bra?
Jeg håper vi ikke tar feil
om at ting er bedre.
DOCTOR SLUMP
Føles ikke dette som de gode gamle dager?
Stopp!
Skål!
Jeg liker livet vårt nå.
Jeg håper denne freden varer.
Er du involvert i Jeong-woos feilbehandlingssak?
Du lurer på mye.
Var det for mye av meg å håpe
at vi en kveld kunne gå en tur uten noen bekymringer?
Tekst: Jon Sæterbø