DOCTOR SLUMP
Apropo, o să stai în acea garsonieră?
- Nu, mă mut înapoi aici de azi. - Serios?
Așa o să te pot vedea mai mult.
Da!
- Dă-mi mobilul! - Mobilul?
- Da. - De ce?
De ce crezi? Vreau să-mi schimb numele.
YEO JEONG-WOO
IUBITUL - SALVARE
Poftim!
Dă-mi-l și tu!
De ce? Îl schimbi și la mine?
Da. Îmi schimb numele
și șterg numerele tuturor femeilor.
N-ai decât!
Nu sunt prea multe, dar le poți șterge pe toate.
Deocamdată îmi schimb doar numele.
Poftim! S-o încheiem aici!
- Încetează! - Ce?
Nu mai spune niciodată „S-o încheiem aici”.
- De ce? - Așa te-ai despărțit de mine.
„S-o încheiem aici.”
Sunt traumatizat de cuvintele astea. Să nu le mai zici!
Nu strica ziua asta bună.
Nu ajunge. Sunt prea agitat.
Promite în scris că n-o să mai zici asta timp de 100 de ani.
Mâine mergem la notar. O să mă simt ușurat doar sub protecția legii.
Bine. N-o să mai spun asta niciodată.
Vorbești serios?
Promite-mi!
Promit.
Ai promis că o să fim împreună mereu.
Bine.
Apropo,
ești tare frumos.
Știai?
Tu ești minunată. Ești cea mai drăguță doctoriță pe care am văzut-o.
Tu ești cel mai frumos bărbat pe care l-am văzut în viața mea.
Ba tu ești cea mai drăguță și așa vei rămâne toată viața mea.
Ba tu…
Terminați cu aiurelile!
N-a vorbit cu noi, nu-i așa?
Nu cred. N-am zis nimic greșit.
Așa e.
- Să mergem! - Da.
Unde rămăseserăm?
Ziceai că sunt cea mai drăguță și că așa voi rămâne
- …toată viața. - Da.
Dar altă dată ai zis că sunt insuportabilă
și că trebuia să rămân în Busan.
Eram nebun pe-atunci.
Totuși, erai puțin insuportabilă prin comportamentul tău.
Dar mereu te-am considerat drăguță.
- Serios? - Da.
Și eu la fel.
Nu-mi plăcea cum te purtai, dar te consideram drăguț.
Înțeleg.
Atunci, îți dau fața asta drăguță.
- Mi-o dai? - Da. Privește-mă cât vrei!
Să nu ne vadă cineva!
Ești adorabilă!
Ești drăguță și când ești timidă.
Ba tu ești mai drăguț.
Ești cea mai drăguță fată din viața mea.
Tu ești cel mai drăguț din lume.
Ba nu, ești cel mai drăguț și cel mai frumos.
Tu ești drăguță și sexy.
Sexy?
Am ajuns.
- Salut! - Bună, Ha-neul!
Ce? Beți bere fără mine?
De ce nu mi-ați scris? Știți că-mi place berea.
Ce răi sunteți!
Ciocnim?
Ce faci? Suntem cumva la un dineu?
O să ții un toast?
De ce, n-am voie?
Vă doresc sănătate și succes în tot ce vă propuneți.
În cinstea acestei seri frumoase!
Ai primit vreo veste bună azi?
O veste bună? Nu.
Pari suspect de fericită, dacă nu.
Serios?
Nu-ți trebuie mult să fii fericit.
Dacă îți dorești, chiar ești.
IUBITUL
Mă duc în camera mea.
Noapte bună!
S-a convertit la vreo religie?
Sau a câștigat la loterie?
Nu.
Niciuna. Cred că are…
tulburare bipolară.
Atunci când te simți fericit, apoi deprimat.
În ultima vreme a fost deprimată. Acum, brusc, e fericită?
Sunt sigur.
Așa-i? Are tulburare bipolară.
Salut, Jeong-woo!
Da, am ajuns cu bine.
De ce ești așa curios? M-ai văzut când am intrat.
Tot sunt curios.
Sincer să fiu, sunt curios în legătură cu multe lucruri.
De exemplu, la ce oră te culci, câte pahare de apă bei,
ce înghețată îți place. Dacă o preferi la cornet sau la pahar.
Vorbim toată noaptea, deci?
Ca să ne satisfacem curiozitatea.
Reziști?
Mereu m-am priceput să fac nopți albe.
Câte ore dormi în mod normal?
Cam cinci ore.
- Și eu la fel. - Serios?
Niciunul dintre noi nu doarme mult.
Așa e.
Poate din cauza lipsei de somn,
dar urăsc când lumea vorbește cu mine înainte să mă culc.
Și eu! Nu-mi place când lumea vorbește cu mine când sunt supărat.
Nici mie.
Am nevoie de timp să mă liniștesc când sunt supărată.
Înțeleg.
Altceva?
Un lucru mă face cel mai curios.
Cum e, acum că ne-am împăcat?
Păi…
- Îmi place mai mult. - „Mai mult”?
Da.
Când am decis prima oară să fim împreună…
Cum să spun?
Nu știam dacă sunt pregătită să fiu cu cineva,
dată fiind perioada grea prin care treceam.
Dar acum am decis să înfrunt greutățile și vreau să merg mai departe.
Am o altă mentalitate acum,
așa că mă simt mult mai voioasă și fericită.
Ce bine!
Mi-e dor de tine.
Vrei să vii sus?
Acum?
Da. Hai să luăm o gustare de noapte!
Ce zici de pui prăjit? Sau jjajang ramyeon?
Jjajang ramyeon sună bine.
Da! Mama a făcut kimchi cu ceapă verde ieri.
- Să aduc? - Ce tare!
Jjajang ramyeon și kimchi sunt cea mai bună combinație.
Bine. Pune la fiert niște apă!
- Ajung înainte să dea în clocot. - Bine.
N-am știut niciodată
că jjajang ramyeon și kimchi
o să-mi facă inima să tresalte.
Lucrurile banale scânteiază de când sunt îndrăgostită.
De ce ești încă trează? Ce faci cu kimchi cu ceapă verde?
Mi s-a făcut poftă.
De ce nu-l mănânci cu orez?
E delicios!
O să citesc niște cazuri în timp ce mănânc. Du-te la culcare!
Mănânci kimchi în timp ce citești cazuri?
Ce ciudat!
Doamne! N-a pus la loc.
Dumnezeule!
A fost cât pe ce.
M-am speriat că mă prinde.
Bravo, te-ai strecurat bine!
- Așa. - Ce bine arată!
Nu l-am mâncat niciodată la ora asta.
Apropo, cel mai bine ar fi
să ținem secretă relația noastră, așa-i?
Păi…
La muncă, da.
Nu știu când îmi dau demisia, așa că nu văd rostul de a spune.
Iar colegii s-ar putea simți stânjeniți.
Hai să păstrăm secret!
Dar aici?
Adică…
O să mergi la muncă de acum
și o să fie curioși unde te duci.
Dacă le spui că mă ajuți, o să vrea să afle toată povestea.
Le spun adevărul și le zic că suntem împreună.
Serios?
Desigur. De ce nu?
Păi, te-ai furișat aici cu kimchi cu ceapă verde.
M-am gândit că vrei să ascunzi.
Din cauză că ar fi fost prea brusc.
Normal că trebuie să le spun.
O să fie încântați.
O să te adore. Mai ales mama.
Pe bune?
Ce-i asta?
Mâncarea soacrei…
Mâncarea mamei tale e cea mai bună.
E perfectă.
Ce prostuț ești!
- Mănâncă tot! - Bine.
Jjajang ramyeon și kimchi sunt super împreună.
Merg perfect.
Ți-e frig? Am deschis fereastra ca să aerisesc. S-o închid?
Nu, mă ajută să stau trează. Mâncasem mult și mă moleșisem.
Ți-e somn?
Atunci, întinde-te!
Ce faci?
De ce bați patul? Ca să arăți ce tare e?
Știi că nu de-asta!
Vino aici!
Nu-mi mai spune să mă întind.
Poți pleca peste 30 de minute.
Bine.
Doar 30 de minute, da?
Bine.
Ce?
Am văzut niște facturi lângă ușă ieri. Unde au dispărut?
Doamne! Înseamnă că a venit Jeong-woo!
A lăsat geamul deschis. O să răcească.
Bună dimineața, dnă Kong! Ce mai faceți?
Bine. Eu…
N-am vrut să mă uit înăuntru.
Voiam doar să închid geamul.
Pot să explic. Vedeți…
Femeia asta e…
Ce e?
Bine. O să plec acum.
La revedere!
Nu…
- A plecat? - S-a zis cu noi.
Hai să ținem secret deocamdată!
Poftim?
Ieri ai spus altceva.
Aveam de gând să-i zic,
dar noi doar am dormit.
O să-și facă alte idei după ce ne-a văzut așa.
O să creadă că am făcut altceva. Apoi, o să devină băgăcioasă.
Doamne, nu suport! Hai să ascundem deocamdată!
Atunci… Cum rămâne cu reputația mea?
Știe că ne placem.
Dar acum o să creadă că am adus aici altă femeie.
Cum rămâne cu reputația mea? Nu e-n regulă.
Dacă o să mă urască?
Păi… O să înțeleagă că a fost o neînțelegere
- …după ce o să afle adevărul. - Ce?
Întârziem. Mai vorbim la clinică. Pa!
Ești sigură că o să înțeleagă? Eu nu cred.
Iau o sticlă de apă.
Îi zic că am cumpărat-o după jogging.
Pa!
Ha-neul, mi-e frică.
Ha-neul!
Nu!
Asta aduce ghinion.
Dumnezeule!
Ce e? De ce ești așa supărată? S-a anulat telenovela de dimineață?
Sunt stupefiată.
M-am dus pe acoperiș să iau niște salată.
Venise Jeong-woo.
Dar nu era singur. Era cu o fată.
Ce fată? Cine era?
De unde să știu?
Era deschis geamul și am vrut să-l închid.
Atunci am văzut cum o alinta în pat.
Era drăguță?
De unde să știu?
Avea toată fața acoperită cu pătura.
- Poate era Ha-neul. - Ha-neul?
Nu i-ai văzut fața. Putea să fie Ha-neul.
Am ajuns.
Unde ai fost?
M-am trezit devreme și m-am dus să fac jogging.
Mi-e foame. Mamă, hai să mâncăm!
Bine.
- Ce? - Mi-e cald.
Înseamnă că chiar a făcut jogging.
Deci Jeong-woo iese cu altcineva?
La naiba! Nenorocitul!
- De-asta să nu fii amabil cu oricine! - Mamă.
Jeong-woo nu e oricine.
Îl cunoaștem binișor.
Și ce dacă? Important e că a trădat-o.
Ar trebui să-l prăjesc de viu.
Ha-neul și-a ieșit complet din minți.
Are tulburare bipolară și mănâncă kimchi
în timp ce citește cazuri.
Ce să fac cu el?
- Ar trebui să-l bag în apă clocotită. - Nu!
În fine.
Bună ziua!
Bună! Bănuiesc că pleci la muncă.
- Da. - Porți până și cravată.
O port doar fiindcă cei de la clinică vor să-mi pună poza pe site.
N-am avut de ales.
- N-am zis nimic. - Da.
Chiar mă bucur că-ți merge bine.
Nu! Cravata ți-e puțin strâmbă.
- Serios? - Da.
Arată bine.
Dnă Kong. Dați-mi drumul!
Ce costum prăfuit ai!
Mă îndoiesc!
Nu cu cotul! Stați!
Ha…
Scuze!
Poți să pleci.
MILMYEON TRADIȚIONAL DE BUSAN
La revedere!
- Jin-woo, așa-i că ne-am distrat? - Da.
Cred că ți-a fost tare greu
să muncești și să stai cu copilul.
Ție ți-a fost mai greu.
Ai avut grijă de mătușa.
Jin-woo, drum bun!
Nu te zbengui și nu-ți da jos centura. N-o supăra.
Nu sunt copil mic.
Da.
E un cadou.
Un cadou? Ce e?
E pentru dl Bin.
Un desen de mulțumire că mi-a prins furnicile.
Serios?
O să fie încântat.
Ăsta e el.
- Ăsta? - Doamne!
O să întârzie la grădiniță.
Plecăm acum.
Să mergem!
Ne vedem în weekend, Jin-woo.
- Pa! - Pa!
Nu mai ieși!
- Pa! - Pa!
Haide!
Ce ai vrut să-mi dai dis-de-dimineață?
E de la Jin-woo.
- E un cadou. - Un cadou?
Ce-i asta?
A desenat o furnică, pe tine și pe el.
Înțeleg.
- Deci asta e furnica. - Nu, ăla ești tu.
Înțeleg.
Ce desen sofisticat!
Da.
Am luat niște prăjiturele de pe drum.
Nu trebuia.
Prefer soju. Puteai să-mi faci cinste mai târziu.
- Doamne! - Vai!
De ce-aș bea soju cu tine?
- E pentru fiica ta. - Pentru Eun-jeong?
Mai știi ce-ai zis data trecută?
Că nu-i place taiyaki, nici pâinea în ou făcută de tine.
Tinerii sunt activi pe rețelele sociale și preferă gustări la modă.
Le place să posteze poze cu ele.
Data viitoare, caută pe rețele sociale și ia-i ceva bun și la modă.
Bine.
CLINICA DE CHIRURGIE PLASTICĂ „LA BEAUTE”
Vrei niște cafea? S-o bem jos?
Dr. Yeo, aveți timp să faceți o poză pentru site acum?
Da, sigur.
O s-o facem lângă sigla clinicii noastre.
Vin imediat.
Rămâne pe data viitoare cafeaua.
Bine. Păi…
Succes cu poza!
Pa!
Mamă, nu fi șocată!
Femeia pe care ai văzut-o azi-dimineață eram eu.
Nu.
Altfel.
Am ceva să-ți spun.
Sunt împreună cu Jeong-woo.
Dr. Yeo, ce bine arătați!
Ca o vedetă!
Ce nebunie! Arătați atât de bine!
Dr. Yeo, puteți reîncepe NeoTube, ca să arătați ce chipeș sunteți?
Mă abonez și dau like. Vă rog!
- Încă nu sunt pregătit. - O clipă.
Cred că o să arătați și mai bine cu puțin machiaj.
- Deși deja arătați bine. - Nu, e-n regulă.
Haideți! Trebuie să dea bine în poză.
Apropo, nu aveți iubită?
- Poftim? - Sunt doar curioasă.
Nu aveți iubită?
Iubită?
Iar colegii s-ar putea simți stânjeniți.
Hai să păstrăm secret!
Doamne, nu!
O iubită? Ce idee ridicolă!
Deci sunteți și singur.
Desigur. Nu am iubită.
Dr. Yeo, care e genul dv. de fată?
Genul meu?
Păi…
Cineva cu păr lung, ochi mari,
care să țină la mine foarte mult.
E prima oară când mănânc aici. Mâncarea e așa picantă și delicioasă!
Ar trebui s-o aduc aici pe Eun-jeong de ziua ei.
Iar o să fie nemulțumită.
Tinerii din ziua de azi preferă pizza și paste.
Ai dreptate.
Le place să posteze poze cu mâncarea.
Dră Woo, vreau să consulți pe cineva și s-o programezi la operație.
Prietena mătușii mele vrea o blefaroplastie
și un lifting facial. Fă-i și reducere!
Da, dle.
Cred că primești multe cereri de reducere.
Nici nu vreau să-ncep.
Dacă ar fi să exagerez puțin, mi se cere zilnic
să le fac reducere și să văd ce ar avea nevoie.
Întreabă ce ar avea nevoie?
Tot timpul.
Dacă te faci chirurg plastic,
rudele, foștii colegi și chiar profesorii
te întreabă ce ar avea nevoie.
Dar trebuie să fii precaut.
Pot să creadă că-i judeci și să se simtă jigniți.
Totuși, mi-ai putea spune de ce aș avea nevoie?
Haide!
Chiar vorbim despre muncă acum?
Consideră-l un avantaj de a lucra la clinică.
Vreau să-mi fac o blefaroplastie fără incizie.
- Ce părere ai? - Păi…
Deja ești atât de frumoasă!
Chiar ești. Dar, dacă îți faci,
cred că ai putea fi puțin și mai frumoasă.
Tu ce crezi?
Nu cred că are nevoie.
Dar eu?
Oare Botox la colțurile gurii?
Dacă-ți faci… Dacă decizi să-ți faci,
cred că ai arăta puțin mai tânără.
- Eu nu cred că are nevoie. - Serios?
Dră Nam, deja ești perfectă. Dar, dacă ți-ai putea umple puțin…
Deci…
Arăți perfect în starea naturală…
Ba da, cred că ar putea.
Dacă și-ar umple ridurile de pe frunte…
Rulada asta e delicioasă.
Dr. Yeo!
Asta e bucata mea.
Rulata asta de omletă avea opt bucăți și sunt patru persoane la masa asta.
Prin urmare, fiecare avem două.
Deja ți-ai mâncat porția, deci asta e a mea.
Îmi cer scuze.
Haideți să nu ne certăm pentru mâncare!
Dnă, ne-ați putea aduce
încă o ruladă de omletă la fiecare masă?
Sigur!
Dr. Bin, trebuia să-ți cumperi cafea…
Haide!
Ce s-a întâmplat?
Chiar nu știi?
Îmi pare foarte rău.
E ca un defect profesional.
Am zis că ți-ai putea umple ridurile fiindcă n-ar fi rău.
Dar n-ai nevoie.
Chiar n-ai nevoie, dar azi multă lume o face.
Vrei să mori?
Defect profesional? Și eu lucrez.
Vrei să te anesteziez?
Nu spune lucruri așa îngrozitoare!
Mereu te încrunți,
așa că m-am gândit… Mi se pare drăguț.
Dar, fiindcă ești mereu așa, cred că m-am simțit prost și mi-a scăpat.
Las-o baltă! Ieri ai spus
că sunt cea mai drăguță din viața ta și că așa rămân.
Sunt dezamăgită de toate cuvintele tale schimbătoare.
„Toate”? Am făcut vreo altă greșeală?
Nu e o greșeală, dar sunt dezamăgită.
Ieri n-aveai nimic împotrivă să-ți șterg numerele femeilor
din telefon.
Am crezut că ești genul devotat.
Dar te distrai de minune
cu colegele tale. Te-ai și lăsat machiat.
Și ce? N-ai iubită?
- De ce te declari disponibil? - Cum adică?
Asta e chiar nedrept! Tu ai vrut să ținem secret.
Am zis să ții secret că ești cu mine.
N-am vrut să pretinzi că ești singur.
Puteai să spui că ești într-o relație. M-a durut.
Și pe mine m-a durut.
Mai știi cum m-a strâns de gât mama ta azi?
Apropo,
ai ignorat și când m-a lovit cu cotul.
Am crezut că o să intervii și o să zici ceva.
M-ai rănit.
N-am avut de ales.
Ne-a văzut alintându-ne în pat.
Cum puteam să-i spun?
Am vrut doar să ținem secret câteva zile.
- E așa greu de înțeles? - Nu la asta mă refer.
Mă simt rănit. Nu poți să înțelegi asta?
Te simți rănit că nu pot să înțeleg asta?
Nu poți să înțelegi că sunt…
Ce personalitate ai?
Ce întrebare nepotrivită!
Ce faceți? Veniți sau nu?
Da, venim.
Sigur sunt gânditor.
- Pleci? - N-ar trebui?
Pleci așa, pur și simplu?
Atunci, ce să fac?
Pa!
Dar…
Hei, așteaptă!
Doamne!
Ce? De ce m-a urmărit?
Dacă ai ceva de spus, spune!
De ce nu mai vine autobuzul?
Doamne!
Oare să vorbesc eu prima?
Da. Oricum n-a fost o ceartă majoră.
Nu!
Sunt bine.
Nu, nu încercam să…
Am crezut că vrea să ne împăcăm, cum a putut să treacă în fața mea?
E la fel de competitiv ca pe vremuri.
Ce-i asta?
Ar trebui să ieșim în astfel de locuri și noi ce facem?
Ai ajuns acasă! Unde ai fost? Ești șomeră.
Dar tu unde ai fost?
Am cumpărat niște ingrediente pentru supa de alge.
Mâine e ziua mamei.
Nu se poate! Nu-mi spune că ai uitat!
Doamne! Uită-te la tine!
Ce rost are să ai o fiică doctor,
când doar eu îmi amintesc de ziua ei?
Ce? Ce-i asta?
„Sky Lounge”?
Deci ți-ai amintit!
- Poftim? - Da. Mereu ai avut memorie bună.
Da. Bine gândit!
Alte fiice ieșeau la cumpărături sau mâncau delicatese cu mamele lor.
Dar tu ai fost mereu prea ocupată să o scoți în oraș.
Ai făcut rezervare? Dacă nu, grăbește-te!
Trei persoane, cu mine. Ba nu, patru, cu unchiul.
Repede!
Bine. Îi sun.
Ha-neul.
Îmi pare rău pentru azi.
Am zis că trebuie să-ți umpli ridurile.
Am vrut să mănânc ultima bucată de ruladă.
Și am zis și că sunt singur. Îmi pare rău.
Sunt îngrozitoare atât ca iubită, cât și ca fiică.
Totuși, ai interpretat greșit ce s-a întâmplat în autobuz.
M-am dezechilibrat și am căzut în față.
Ce fac?
Sunt ca un puști care-și cere iertare în scris. Haide!
Doamne!
Ha-neul, pot măcar să te văd înainte de culcare?
Mi-e dor de tine.
Am nevoie de timp să mă liniștesc când sunt supărată.
Suk-ja, de ce m-ai sunat așa devreme?
Fii serioasă! Ziua mea nu e mare scofală.
Îmbătrânesc un an, atâta tot.
Oricum, mersi că ai sunat.
Da!
Ha-neul e tot șomeră?
Aoleu! Trebuia să se poarte frumos cu cel cu care a ieșit la întâlnire.
Doamne! Nu are nici serviciu, nici iubit.
Îmi pare rău că ziua ta de naștere
e încărcată de griji.
Pa!
Tatăl ei…
Poftim? Iar mi-a închis în nas?
Fir-ar să fie! A sunat să mă felicite sau să mă supere?
Ce prost mi-am început ziua!
Ha-neul o să întâlnească pe cineva mult mai bun decât tipul ăla.
Mult mai bun și decât ăsta.
M-am trezit devreme și m-am dus să fac jogging.
Marca aia se găsește peste tot.
E delicios!
O să citesc niște cazuri în timp ce mănânc. Du-te la culcare!
Nu se poate!
Deci femeia de ieri era oare
Ha-neul?
Bună, Jeong-woo!
Bună ziua!
- Te duci la muncă. - Da.
La revedere!
Ce? Jeong-woo!
Jeong-woo, stai!
Oprește-te!
Dnă Kong!
Stați așa!
Ia te uită! Văd niște praf.
Jeong-woo.
Chiar te plac.
- Poftim? - Dintotdeauna te-am plăcut.
Știu că ai ținut secret
și nu mi-ai zis adevărul ieri de dragul lui Ha-neul.
Pentru asta te plac și mai mult.
Ești calificat să fii iubitul ei.
Ce vreți să spuneți?
Femeia din pat era Ha-neul, nu-i așa?
Nu, nu era ea. Era altcineva.
IUBITA
Răspunde!
Alo!
Te-ai dus la serviciu?
Acum mă duc.
Înțeleg. Bine.
Să ai o zi bună!
Ne putem vedea diseară?
Sigur.
Te sun eu mai târziu.
Trebuie să fi fost iubita ta.
Numărul ei mi se părea cunoscut.
Ultimele patru cifre erau 0-4-0-2.
Dnă Kong.
Jur că nu s-a întâmplat nimic în acea noapte.
Nu mă interesează deloc asta.
Probabil că ea e prea jenată să-mi spună.
O să mă prefac că nu știu. Sper să vă înțelegeți.
Cât timp aveați de gând să ascundeți?
Cine să vă înțeleagă?
- Jeong-woo! - Da?
Știai că azi e ziua mea de naștere?
Nu știam. La mulți ani!
Ai putea să-mi faci o favoare, cadou de ziua mea?
Ce anume?
Doamne, e minunat! Nu-mi vine să cred că m-ai adus aici.
Îți mulțumesc atât de mult, Ha-neul!
Haide! Mie ar trebui să-mi mulțumești.
Ea a făcut rezervarea și a plătit.
Eu am propus să venim aici.
Deci mie să-mi mulțumești.
Apropo,
cu ce te-ai îmbrăcat?
L-am primit cadou după ce i-am găsit mireasă lui Seok-won.
Deci are cam 20 de ani.
Nu e chiar așa vechi. Credeam că e din secolul al XIX-lea.
Vrei să te lovesc de 19 ori?
Cumpără-mi haine, atunci!
Mamă.
Bună ziua! Aveți rezervare?
- Da. - Cu numele „Nam Ha-neul”.
Trei persoane.
- Pe aici, vă rog. - Bine.
Și dialectul de Busan?
Știi deja că vorbesc și dialectul de Seul.
Când sunt cu femei sau vin în locuri elegante,
folosesc dialectul de Seul.
„Folosesc.”
Ca aperitiv, putem lua tartă de mere și pui în crustă de rozmarin.
Aroma de măr dulce ne va deschide apetitul.
Da. Ne puteți aduce și o sticlă de șampanie?
Azi sărbătorim.
Desigur. Vă aduc ceva ce merge bine cu friptura.
Uită-te la tine!
Ce te-a apucat? Ai un accent așa scârbos!
- Mie-mi spui? - Am accent scârbos?
Fetele din Busan mă consideră inteligent și simpatic.
De-asta sunt popular.
Vorbesc ca-n Busan cu fetele din Seul
și ca-n Seul cu fetele din Busan.
Înțeleg. Bravo ție!
Mă scuzați. Mai așteptăm o persoană.
Mai puteți aduce o farfurie și un pahar?
Desigur. Vi le aduc imediat.
Cum adică?
Pe cine mai așteptăm?
Pe cine crezi? Pe unchiul.
Închide mai devreme?
Jeong-woo, ce cauți aici?
M-a invitat mama ta.
La mulți ani!
Mulțumesc că ai venit.
Ce-i asta?
Ai uitat că e dușmanul nostru?
Era în pat cu o altă femeie!
Femeia aia era sora ta.
Pe bune?
Nu eu i-am spus.
Așa este. Suntem împreună. E iubitul meu.
Tu! Arată-i puțin respect!
Nici tu să nu-l superi.
N-o să mai accept să-l lovești cu cotul.
Dă-i din mâncărurile tale delicioase și fă-i reducere la întreținere!
Desigur! Se rezolvă.
- N-o să-ți iau nici chirie. - Nu e nevoie.
Cine-și pune rudele să plătească?
Acum faci parte din familie.
Salut, cumnate! Să te porți frumos cu Ha-neul!
Am bănuit-o de tulburare bipolară, dar era fericită.
Ai luat o decizie bună.
Ce-i asta? Aclamăm cumva?
Suntem vreo echipă sportivă? Nu fiți așa teatrali și stați jos!
- Trebuie să vorbim. - Poftim?
Bine.
Ce se petrece?
Am dat peste mama ta azi-dimineață
și deja știa tot.
N-aveam de gând să-i spun, pentru binele tău.
Dar s-a întâmplat să mă suni.
Înțeleg. De-asta ai vorbit așa ciudat!
Nu păreai prea bucuros,
am crezut că încă ești supărat.
De ce să fiu? A fost vina mea, oricum.
Atunci de ce nu m-ai sunat?
Am vrut.
Am vrut să te sun de multe ori,
dar mi-am amintit că ai zis că ai nevoie de timp să te liniștești.
Hei!
Mă refeream la alte lucruri.
Legat de noi, prefer să ne împăcam repede.
Vorbești serios?
Doamne! Ce-am făcut ieri?
Am fost prea trist să dorm.
N-ai dormit?
Tu ai dormit?
Dorm când sunt supărată.
Ăsta e un obicei bun.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău pentru ieri.
Și îmi pare rău pentru orice ceartă pe care o s-o avem.
- Nu știi pentru ce o să ne certăm. - Nu contează.
Mama ta ne așteaptă. Hai repede!
Mulțumesc că ai venit.
Mă temeam că n-o să-ți pară bine să mă vezi.
Deci eu îți mulțumesc.
Da!
Dar ai înțeles greșit incidentul din autobuz.
M-am dezechilibrat și am căzut.
N-ai văzut că am zburat în față?
Bine. Te cred, dacă vrei.
Poftim? Nu, nu e corect.
- E adevărat! - Habar n-aveam înainte
că e atât de greu să fii cu cineva.
Mă simt rănită, întristată și recunoscătoare
cu o cu totul altă intensitate.
Cele mai banale lucruri par atât de magnifice!
- Noroc! - Bravo!
Dintr-odată.
N-ar trebui să faci asta cu șampania.
N-ar trebui să bei, dacă te întorci la muncă.
E-n regulă. N-am operații azi.
Am liber după-amiază.
Bravo ție!
- Ce băiat deștept! - Mulțumesc.
Să bem până picăm jos!
- Da, dnă. - Ce ridicol!
Hei, e prea mult…
Vrea să-mi toarne mult.
Umpleți-l până sus!
- Bine. - Doamne!
Bea cu măsură. Mâine-dimineață ai operație.
Îi știi și programul! Ești obsedată.
Nu sunt. Știu pentru că o facem împreună.
Ce faceți împreună?
Păi… Sinceră să fiu,
îl ajut în sala de operații.
Iartă-mă că nu ți-am zis mai devreme.
Nu e ceva permanent.
N-am vrut să stau acasă tot timpul.
Îl ajut o perioadă scurtă, până îmi dau seama ce să fac.
Sunteți bine?
Ce e? Te așteptai să se întoarcă la spital și să se facă profesor?
Ești dezamăgită?
Nu! Mă bucur că face ceva iarăși.
Fata mea m-a adus la un restaurant elegant
și stă lângă iubitul ei.
Are până și slujbă.
Chiar că am o zi frumoasă. Sunt în al nouălea cer.
Ar trebui să zâmbești, nu să plângi.
Bine.
Hai să bem!
Cine pleacă de aici fără să fie beat e un trădător.
- Da, dnă. - Cum adică?
Bea încet, altfel te îmbeți.
Așa!
E incredibilă!
Bine. Rezistați!
Mai e puțin!
Am ajuns!
Doamne!
Vai de mine!
Așa.
Ce obosită sunt!
Ce e?
- Ai o floare după ureche. - Poftim?
Când mi-a pus-o aici?
Habar n-am.
Doamne!
Unde e Ha-neul?
Ce faci?
Așa.
- Hai să mergem! - Da.
Sunt bune?
Da. Tu nu prea cumperi așa ceva.
Ei bine, colega mea…
Nu, o cunoștință…
O prietenă?
Cine?
În fine, cineva a vrut să ți le dea.
Vrei și tu una?
Ce zici de asta? E cu ciocolată.
Măi să fie! De unde știi că-mi place ciocolata?
Mersi.
- Nu e rea. - E bună, așa-i?
- Da. - În sfârșit, avem aceeași părere!
- Să mai cumperi. - Bine.
Ce-a apucat-o? A zâmbit.
Hong-ran, mersi pentru prăjiturele.
I-au plăcut foarte mult.
Tată, prietenii mei vor…
Ce-i asta? Nu e sânge?
Ce cauți cu lenjeria mea? Perversule!
Bin Eun-jeong, zi-mi adevărul!
Ești hărțuită? Te-a lovit cineva?
Ce tot vorbești? Sângeram mult mai mult dacă eram lovită.
Atunci ce-i asta? De ce nu-mi zici?
Doamne!
M-a tăiat sârma de la sutien, bine?
Se poate întâmpla așa ceva?
Trebuia să-mi spui!
Cum să-ți cer să-mi cumperi un sutien? E jenant.
Stai, Eun-jeong!
SUTIEN PENTRU ADOLESCENTE
- Ce cauți aici? - Salut!
„Sutien pentru adolescente”?
Ce?
Nu e pentru mine.
Normal că nu e.
Da.
- Doamne! - Nu, stai!
Nu!
E pentru Eun-jeong.
Căutam pentru ea.
Uneori, sârma iese din sutien
dacă e prea vechi.
Doamne! De ce crezi că nu mi-a spus niciodată?
Ești tatăl ei. Fetele de vârsta ei sunt sensibile.
Dă-i cardul și spune-i să-și cumpere singură.
Așa voiam să fac,
dar a plecat și nu-mi citește mesajele.
Știi magazinul de lenjerie de lângă clinică?
Mă gândeam să-i cumpăr de acolo.
Dar nu știu ce să cumpăr.
Să vin cu tine, atunci?
Ai vrea?
Cum e ăsta?
Bun.
Vă pot ajuta cu ceva?
E 100% bumbac? Absoarbe transpirația?
Desigur.
E fără sârmă și e perfect pentru eleve.
Aș dori trei seturi de culoarea pielii
și doi chiloți pentru uniformă.
În regulă.
Sunteți părinți foarte grijulii.
Rareori se întâmplă ca ambii părinți să cumpere lenjerie fiicei.
Bun. Să vă recomand și dv.?
Acesta e un design nou.
Nu sunt soția lui.
Nu suntem căsătoriți.
Am cumpărat doar câteva, spune-i să probeze.
Bine. Mulțumesc.
Și încearcă să fii mai dezinvolt cu privire la lucrurile sensibile.
Se simte și mai jenată dacă tu te porți ciudat.
Bine.
Mersi că ai venit cu mine la cumpărături
și că îmi dai sfaturi. Mersi din nou.
Nicio problemă. Și tu m-ai ajutat.
O să plec, atunci.
Bine.
La revedere!
Doamne!
De ce a trebuit să le dai pe jos?
Doamne!
Mersi pentru ziua de azi.
Mama s-a făcut de râs.
Ba nu. Îmi place de ea.
Sunt invidios pe familia ta.
Când mă uit la tine, se vede că ai fost iubită de mică.
Înțeleg că dragostea și așteptările lor puteau să te fi împovărat.
Dar se simte că familia ta ține mult la tine
și asta m-a făcut invidios.
Familia mea e altfel.
Apropo, de ce nu m-ai întrebat niciodată despre părinții mei?
- Poftim? - N-au venit niciodată la tribunal
și nu ți i-am pomenit niciodată.
Putea să ți se pară ciudat. M-am mirat că n-ai întrebat niciodată.
Da. În legătură cu asta…
De fapt, am văzut-o pe mama ta.
Lângă cabinetul medical, în liceu.
Dle.
E doar anemic.
Nu e rar să leșini când înveți.
De ce m-ați chemat până aici?
Nu doar că are note mici, mai și leșină.
Cum de n-a ieșit primul nici măcar la liceu?
Deci ți-ai dat seama cum e familia mea.
Probabil te-a surprins cât de diferiți eram.
Nu atât surprinsă,
cât întristată că ești atât de singur.
Ce fel de părinți sunt?
În primul rând, amândoi sunt chirurgi cardiotoracici.
Tatăl meu e profesor la o universitate de medicină din SUA.
De curând a devenit primul președinte asiatic al Asociației Inimii.
Mama e cercetător tot acolo.
Sunt incredibili!
Sunt.
Dar, din cauza asta,
și-au dorit dintotdeauna să le calc pe urme.
S-au opus foarte tare
când au aflat că am dat la Chirurgie Plastică.
N-au înțeles de ce n-am ales să fac cercetare în cardiologie,
așa ca ei.
M-au mustrat că mă abat
de la calea cea bună și urmez alta.
Pur și simplu, nu puteau înțelege.
Și? Cum i-ai convins?
Nu i-am convins.
N-au înțeles nici până acum.
Uneori, mă simt prost în legătură cu asta.
Le-am oferit întotdeauna ce și-au dorit de la mine,
așa că am regretat că nu le-am călcat pe urme.
Dar, în urmă cu puțină vreme,
am trecut prin acele mari greutăți.
Mama a aflat și m-a sunat.
Am crezut că-și face griji pentru mine.
Dar ghici ce mi-a zis?
Să am grijă să nu-i afecteze pe ei.
Când am auzit asta,
mi-a dispărut orice urmă de regret pe care-l aveam.
Nu cred că mă vor înțelege vreodată. Întotdeauna vom fi niște străini.
- Trebuie să fi fost foarte singur. - Am fost.
Dar, din fericire,
am învățat repede cum să umplu acea singurătate.
Toată lumea are lucruri
pe care nu le poate avea niciodată, indiferent cât s-ar strădui.
În cazul meu, am crezut mereu că e dragostea părintească.
Deși mi-a lipsit acea dragoste, am avut multe alte lucruri.
Așa că am încercat să fiu recunoscător și să rămân concentrat.
Asta părea să mă facă să mă simt mai bine.
Deci n-ai avut pe nimeni în afară de mine în care să ai încredere?
Păi…
Min Kyeong-min?
Ne-am cunoscut la liceu și am fost ca frații de atunci.
Deci din cauza mea…
Nu din cauza ta.
Nu e un om bun. Uite ce ți-a făcut!
Totuși…
De fapt, am avut bănuielile mele.
Am simțit că poate nu era un om bun.
Uneori, mi se părea ceva ciudat la el.
„Domnul director Min Kyeong-min.”
Doamne!
Profesorul Min… Da.
Să-ți spun „domnul director Min” de acum?
Cum doriți.
Luați loc, dle.
Ai o priveliște frumoasă.
Așa-i?
Mi-a părut rău c-ai plecat, când ai devenit profesor.
Dar, acum că sunt aici, înțeleg. Și eu mi-aș fi dat demisia.
N-ar trebui să vă dați demisia.
- Sunteți stâlpul spitalului. - Fii serios!
Apropo, avem nevoie de un nou furnizor de medicamente.
După cum știi, în fiecare an cheltuim mult pe medicamente.
Consider că e păcat
să dau ocazia asta cuiva care nu-mi e apropiat.
Atunci, pot să profit eu de oferta asta?
Știți că vă răsplătesc mereu bunătatea.
Haideți să discutăm asta în curând, la o partidă de golf.
Te prinzi repede.
Nu veți fi dezamăgit.
Bine. Oricum suntem în aceeași barcă.
Rezultatele arată că ești mult mai bine. Cum te simți?
Am încercat să las în urmă trecutul și să merg mai departe.
Mi-am dat seama și că am mulți oameni care mă prețuiesc.
De asemenea, lucrez din nou,
iar asta mă face să mă simt valoroasă.
Asta numim noi „stimă de sine”.
Stima de sine seamănă
cu un turn de pietricele pe care-l faci în fiecare zi.
Se prăbușește în clipa în care te îndoiești de importanța sa.
Ai încredere în tine
și continuă să așezi acele pietricele!
Înainte să-ți dai seama, o să ai o casă sau un castel solid.
Cred că-ți putem micșora doza.
Bine.
Deveneam mai puternică.
Dr. Nam, încep să recoltez cartilajul costal.
Mai puteți administra relaxante musculare?
Bine. Am administrat o parte acum 30 de minute,
așa că acum voi administra 20 mg de rocuroniu.
Mulțumesc. Anestezie locală.
Eram mândră și de cât de bine se descurca Jeong-woo.
Salut, Jeong-woo!
Mergem azi într-un bar să bem whisky?
Sigur.
Mi-ar plăcea,
dar puteai să mă întrebi la birou.
Cei care ies cu colegii
par să se întâlnească mereu pe scara de urgență.
Așa că…
am vrut să încerc și eu.
Haide!
Ce prostuț!
Alo?
Azi? Nu, sunt ocupată.
Peste două luni, poate?
Ne doream să credem că viitorul nostru e promițător.
Speram să avem o viață bună, chiar dacă nu era extraordinară.
Ne rugam cu disperare pentru această mică dorință.
Mereu am băut bere și soju, așa că whisky-ul ăsta e…
Prea tare?
Nu, îl ador.
Apropo, legat de ce ai zis înainte…
Că Kyeong-min era ciudat uneori.
Poți să-mi explici?
Cred că odată
mi-a pus ceva în băutură.
Poftim?
Intrasem la Medicină,
așa că mi-a făcut cinste pentru prima oară.
Am ajuns la Urgențe în ziua aia.
Cred că sunt prea beat.
Doamnă.
Alcoolemia era mare
și am găsit urme de Zolpidem.
Zolpidem?
Am auzit că lua pastile pentru insomnii.
Nu trebuia să bea atât.
De ce ai ignorat incidentul?
N-am fost sigur dacă ce am văzut
era adevărat sau nu.
Pur și simplu, n-avea sens.
Ar fi folosit un medicament mai puternic decât Zolpidem
dacă chiar voia să-mi facă rău.
Tot e periculos în combinație cu alcoolul.
Abilitatea cognitivă îți scade și delirezi.
Nu-ți mai controlezi impulsurile. Puteai face ceva periculos.
Dar ce-ar fi obținut făcându-mi asta?
Cum s-a purtat după incident?
La fel.
Era la fel de prietenos
și mă susținea ca un frate.
Nu s-a mai întâmplat nimic asemănător,
așa că am lăsat-o baltă.
Sincer să fiu,
am vrut să mă agăț de orice speranță…
și să-l cred.
Pentru că te bazai mult pe el?
Nu.
Pentru binele meu.
Mi-aș fi plâns de milă…
dacă chiar ar fi făcut asta.
Uitasem de acea întâmplare.
Dar, după ce am auzit ce ți-a făcut,
încep să mă gândesc că poate am văzut bine.
Mă sperie.
Bună seara, dle profesor Kim! Ne vedem pe terenul de golf.
Bine.
Legat de tablourile fiicei dv., din expoziția pe care ați menționat-o…
Compania noastră a decis să le cumpere pe toate.
E plăcerea mea. Îmi plac desenele.
Ne vedem în weekend!
La revedere!
Intră!
Ce cauți aici?
Ar trebui să-ți ții promisiunea.
Ești bine?
Sper că nu ne înșelăm
că lucrurile merg mai bine.
DOCTOR SLUMP
Nu ți se pare că ne-am întors la vremurile bune?
Oprește-te!
Noroc!
Îmi place cum e viața acum.
Sper să dureze liniștea asta.
Sunteți implicat în malpraxisul lui Jeong-woo?
Ești cam prea curioasă.
Oare eram prea lacomă să-mi doresc
să ne plimbăm într-o noapte fără nicio grijă?
Subtitrarea: Iulia Rolle