GYÓGYÍR SZÍVFÁJDALOMRA
Gyűrűt akartam adni neki.
Mindig is szerettem volna.
Akkor döbbentem rá,
hogy vele akarok lenni
nagyon hosszú ideig.
Megmutatná ezt, kérem?
- Hogyne. - A nyíló virágosat.
Rögtön kiveszem.
Köszönöm.
Mikor és hogyan adjam oda?
Így adjam oda neki? Vagy így?
Esetleg…
így?
Vagy talán…
Vagy így? Vagy mondjuk így?
Vagy…
Jaj, ne!
A fenébe!
Hol van?
Mit csinálsz?
Semmit.
Elejtettél valamit?
Nem érdekes.
Dolgozz! Kergesd az álmaidat!
Mit ejtettél el?
Egy érmét. Száz von, de tök mindegy.
Istenem!
Használd ezt!
Mi?
Ne csináld! Majd…
Majd én. Légyszi!
Légyszi, hagyd!
Nem így akarom odaadni.
Mit akarsz odaadni?
- A 100-ast? - Mi?
- Igazából ajándék. - Ajándék?
- Tudod… - Ez az?
Jó, elmondom.
Ezt akartam neked adni.
Csótányok!
Gyere ide!
Ellöktél, és elfutottál.
Nem is. Nem félek tőlük.
GYÓGYÍR SZÍVFÁJDALOMRA
Miért nem mennek el?
Gyűrűt akartam adni neki.
Azt fontolgattam, hogyan adjam oda, de elejtettem.
A kanapé alá gurult.
Keresni kezdtem, és tudod, mit találtam?
Csótányokat, és bepánikoltunk.
Szóval nem tudtam odaadni.
Olyat már hallottam, hogy sütiben rejtették el a gyűrűt,
de olyat még nem, hogy a kanapé alatt.
- Rémes vagy. - Istenem!
Minden olyan borzasztó!
És mit mondtál neki? Említetted a gyűrűt?
Nyilván nem. Hogy tehettem volna?
Játszottam a hülyét, nem akartam, hogy később a csótányokra emlékeztesse.
Jó. Várjunk!
Ez egy eljegyzési gyűrű volt?
Nem. Nem azért vettem.
De nem bánom, ha annak tekinti, mert el akarom venni.
Nem vagy semmi! Tönkreteszed a karrierjét.
- Miért? - Hé!
Biztos sok a dolga így, hogy adjunktus lett.
Inkább hagyd koncentrálni!
Szerinted nem lenne kellemetlen,
ha most gyűrűt adnál neki?
Ez nem vall rád. Miért te adsz tanácsokat?
Tapasztalatból beszélek.
És szerintem kapkodsz egy kicsit.
Még egy év sem telt el.
Legalább egy évig kell együtt járnotok.
Mindenki másik évszakban mutatja meg a visszataszító oldalát.
Várjunk csak! Szerinted visszataszító?
Most rólad beszélek.
Ha-neulnak talán még mindig kétségei vannak veled kapcsolatban.
A lényeg, hogy korai még a gyűrű,
mert nem jártok elég régóta, és ő most kapott állást.
Igazad van, de miért olyan bántó ez?
Ez kell!
Egy karkötő.
Felejtsd el!
Megoldom egyedül.
Ne nevettess!
Jó napot, uram! Van valami baj?
Nincs baj.
Mutatna nekem pár karkötőt?
Jó döntés volt?
EREDETI PUSZANI MILMJON
Csak most jössz haza?
Ba-da, újabban rengeteget dolgozol.
Lassan kezd elmenni a kedvem,
- de még kitartok. - Tényleg?
Meghívnál vigasztalásul egy kis ttokpokkira?
Hát persze. Ehetjük a legcsípősebbet?
- Az jó lenne. - Tényleg?
Szuper.
Nagyon finom.
Húsz perc alatt ki is hozták. Milyen nagyszerű világban élünk!
Úgy van!
Te miért nem szállsz be?
Szállítsunk házhoz! Minden étterem csinálja.
Szó sem lehet róla!
A leves kihűl, a tészta meg megszívja magát.
A minőség a lényeg, nem a mennyiség.
Te meg a milmjonod! Te találtad fel, vagy mi?
Amúgy Ha-neul miért nem eszik velünk?
Még dolgozik.
Értem.
Sok a dolga, mióta főorvos lett.
Aztán rendesen bánj ám vele!
Ne szívasd azzal, hogy csótányokat adsz neki!
- Honnan tudja? - Nincs ezzel gond.
A párok néha így ugratják egymást.
Nem ugrattam!
Igazság szerint
egy gyűrűt akartam adni neki.
Csak elejtettem, és begurult a kanapé alá.
Próbáltam kiszedni, akkor jöttek a csótányok.
Értem.
Nem mondjuk el neki, de pucold ám le rendesen!
Bácsikám, ez nincs rendjén.
Ő ennél jobbat érdemel.
Tudod, hogy ki ő.
Igaz, főorvos lett. Nem lenne helyes.
Hagyjuk a melóját! Szingli volt egész életében.
Soha nem kapott még férfitól ékszert.
Ez lenne az első és utolsó gyűrűje.
Szóval gáz lenne olyan gyűrűt adni neki, ami csótányok közt járt.
- Mit gondolsz? - Egyetértek.
Vettem neki mást. Egy karkötőt.
- A karkötőket nem szereti. - Micsoda?
Kapott egy arany karkötőt anyától, amikor orvos lett.
Kényelmetlennek találta.
Azt mondta, le kell vennie műtét előtt.
Aztán titokban eladtad, és anyukádtól megkaptad a magadét.
Jól elnáspángolt. Még mindig megvan a nyoma.
Most rohannom kell.
Köszönöm a vacsorát.
Mi van?
Elnézést!
Megint visszajött! Van valami baj?
Megnézhetem a nyakláncokat?
Nem könnyű neked ajándékot venni.
Te talán
nem is tetszel neki.
Te pedig…
Remélem, te tetszeni fogsz.
Pontosan mikor és hogyan adjam oda neki?
Csak ne ott, ahol van kanapé meg csótányok.
Ne otthon, de a klinika még rosszabb lenne.
Orvoshoz kellene mennem.
Azt hiszem, kezdek becsavarodni.
- Aztán… - Jeong-woo kőgazdag lett!
Korán van a lármázáshoz. Megütötte a főnyereményt?
Nézd!
Jeong-woo mocskosul gazdag.
- Két és fél milliárd vont kap. - Micsoda?
Ezt nézd! Van róla cikk.
„A klinika tulajdonosai visszatérítik
Yeo Jeong-woo, az ügy legfőbb áldozatának pénzbüntetését.”
Ha-neul, te tudtál erről?
Igen. Mikor jelent meg?
Pár órával ezelőtt.
Várjunk! Egy pillanat!
Ilyen gazdag, de csak ttokpokkira hívott meg?
Nem sült húst vagy szundét rendelt.
Megint meghívattad magad vele?
Ne lógj már a nyakán!
Nem lógtam a nyakán.
Szívesen van velünk. Nincsen sok barátja.
Dehogy nincs.
Régebben azt mondta, van.
De a baleset után minden barátját elvesztette.
És nemrég meghalt egy gyerekkori barátja is…
Most megyek.
Várj! Előbb még egyél ebből!
Ha-neul!
Gyere ide, hogy cafatokra téphesselek!
Engem is szeress!
Eljár a szám, de én is értékes vagyok!
Te kis mocsok!
Még paradicsomot sem tudott enni reggelire.
- Jeong-woo! Ébren vagy? - Igen.
Hívni akartalak, mert hiányoztál.
Tényleg? Akkor háromra találkozzunk!
Miért?
Megjelensz három másodperc múlva?
Talán, szóval tényleg számolj háromig!
Jól van, becsületes leszek.
Egy.
Kettő.
- Három! - Egek!
Azt hittem, bent vagy.
Nem tudtam aludni, és elmentem futni. Aztán követtelek felfelé.
Tényleg?
Van egy szabad negyedórám. Kávézunk?
Jó lenne.
Gyere csak be!
Jól van.
Itt a jegeskávéd.
Kösz.
Ez jó.
Bocs, hogy megszegtem az ígéretem, és nem értem rá.
Nem kell bocsánatot kérned. Azt csinálsz, amit szeretnél.
Nem akarok az utadba állni.
Egy pillanat!
Jeong-woo, szeretlek.
- Micsoda? - Mi az?
Ba-da írt. Mi ütött belé?
Idióta!
Ide hallgass!
Légy résen, és ne merészelj pénzt adni Ba-dának!
Tudja, hogy gazdag vagy.
Hogyhogy?
Hallott a visszatérítésről. De nem tőlem.
Tudom.
Láttam a cikket.
Fenébe!
Nem bírnak békén hagyni.
Foglalkozhatnának a maguk dolgával.
Van épp elég bajod. Mit akarnak?
- De… - Nem bánod?
Ezt akartad mondani?
Hát, a cikk nagyon is zavar.
De nem bánom, mert velem vagy.
Persze nekem is kellemetlen.
Amikor megtörtént a baleset,
nagyon sértőek voltak a kommentek, amikben gyilkossággal vádoltak.
Aztán még jobban bántott, amikor az ismerőseim is elhitték.
Gyűlölöm,
hogy mások is látják a fájdalmamat, az akaratom ellenére.
Mégsem bánom, mert itt vagy.
Szóval ne aggódj miattam,
inkább koncentráljunk a jövő heti műtétre! Jó?
Jó.
Összegyűjtöttem pár esetet egy pendrive-on.
A fiókban van.
A fiókban? Ebben?
Nem!
Mi az? Miért nem nyithatom ki a fiókot?
Ebben is valami bogár van?
Az most nem fontos.
Igazából…
van valamim a számodra.
Jeong-woo!
Hé!
Újabban mindenem fáj.
Hogy kerülsz ide? Nem kéne dolgoznod?
Csak teázni jöttem fel.
Miért magyarázkodom?
- Te mit keresel itt? - Tényleg, mit?
Reggelit hoztam nektek.
- Micsoda? - Lássuk!
Sült paprika szardellával, a kedvenced.
- Oké. - Szójaszószban főtt bab,
- zöldhagymás kimcshi… - Túlzás.
Tintahalas, császárhúsos pulgogi.
Kértél anyától engedélyt erre?
Semmi jogod hozzá, nem te vetted.
Ne már, egy család vagyunk.
Az én pénzem a tiéd, a tied az enyém.
Az én pénzem az övé, az övé az enyém.
Igaz?
Kölcsönkérhetek 50 000 vont?
- Jó ég! - Tudtam!
- Gyere ide! - Ha-neul!
Mikor tanultad meg a fojtást?
A Duna Banknál van számlám.
- A száma 352-20020408. - Ha-neul!
Légyszi, küldj pénzt!
Már 30 000 is megteszi.
- Kuss, vagy 30 000 pofont kapsz! - Ha-neul!
Remélem, élve megúszod!
Micsoda? Azóta sem adtad át?
Már van gyűrűd, karkötőd meg nyakláncod is.
Saját ékszerboltot is nyithatnál. Mi tart vissza?
Nem tudom.
Megadnám a módját, ha nem is lánykérés,
csak nem tudom, mikor jó.
Egyelőre a jövő heti műtétre koncentrálok,
aztán utána átgondolom.
Ja igen. A jövő héten lesz az a műtéted.
Igen.
Két napig nem fogok tudni dolgozni. Bocs!
Ne kérj bocsánatot! Jó ügy érdekében teszed.
De visszajössz?
Nem szeretném, ha cserben hagynál.
Az a legrosszabb.
- Nem is tudom. - Te kis…
- Jó napot! - Jó napot!
- Nem jössz dolgozni? - Nem, most…
Néha nagyon fura vagy.
- Történt valami? - Csend!
Mi ez az egész?
- Fogd be! - Mondd el!
Meghallgatlak.
Talán segíthetek.
Kopj már le!
Hozzám beszéltél?
Nem.
Akkor hozzám?
Nem, azt sem.
Én…
Várj, Hong-ran!
Do nővér! Én…
Kérem, jó kis cikket írjon!
- Köszönöm. - Mi történt?
Miért feszültetek be annyira?
Jó napot!
Reggel óta hívogatnak minket.
Égnek a vonalak.
Hívogatnak? Miért?
Azt kérdezik, valóban kárpótolták-e dr. Yeót,
és tényleg ő végzi-e el a műtétet a mikróciás betegen.
Kértem, hogy jó cikket írjanak.
Nincs ez így jól.
Dr. Yeo puszta szívjóságból hozta meg a döntést,
hogy használhatja reklámra?
Nem én használom.
Az újságírók hívtak fel,
és a jó cselekedetével példát mutathat másoknak.
Jó lenne, ha hallanának róla.
Csak a médiának és a kórháznak jó.
Reklámcélból nem végezzük el ezt a műtétet.
A PR-osaink épp tárgyalnak vele, szóval meglátjuk.
Tessék?
Dr. Yeo most itt van?
- Viszontlátásra, uram! - Viszlát!
Jeong-woo!
Hogy kerülsz ide?
Mit gondolsz? Hozzád jöttem. Beszéltél a PR-osokkal?
- Szóval hallottad. - Mit mondtál nekik?
Hogy még gondolkodom rajta.
Minek?
Félsz, hogy rosszul érint engem, amiért itt dolgozom?
Ez eleve abszurd.
Hiszen kezdjük ott:
nem engedném felfedni a beteg kilétét.
Nyugalom! Elintézem.
De…
Miért hoznak téged mindig ilyen helyzetbe?
Miért nem bírnak békén hagyni?
Hát, legalább te bánj jól velem!
- Mit tehetek érted? - Együnk valamit!
Mikor vacsorázhatunk együtt?
Mára nincs több műtétem.
Gyorsan átöltözöm.
Miért nem veszed fel?
Csak egy újságíró.
Mi az? Interjút kér?
Jaj! Kaphatnánk egy üveg szodzsut?
- Hogyne. - Mi? Szabad innod?
Persze.
Zaklatott vagyok, muszáj innom valamit.
De…
A szodzsu.
- Mi újság, Ha-neul? - Köszönjük!
Jeong-wooval iszogatok.
- Én is megyek! - Te?
Nem, kettesben szeretnénk lenni.
Olyan izé vagy!
Magam alatt vagyok.
Miért vagy magad alatt? Történt valami?
Semmi gond. Jöjjön csak!
Szia!
Bocs a zavarásért.
Semmi gond.
Rám férne ma egy kis pia.
Vagyis inkább sok.
Éreztem ma valamit. Mi a baj?
Nem azért van rossz kedvem, de az incidens se volt kellemes.
- Miről van szó? - Hát…
Lehetek őszinte, ha ő jóban van Binnel?
Binnel van gond?
Mondd csak el!
Ki tudja? Hátha ő segíthet megérteni.
Igaza van. Mondd el nyugodtan!
Azt már tudjátok, hogy volt köztünk valami.
De amint szerelmet vallott,
láttam, hogy Do nővérrel puszilkózik.
- Micsoda? - Hogy mi?
Persze nem volt szándékos.
Do megbotlott, és nekivágódott.
De rossz érzés volt látni.
Meg a vacsoránál mintha lett volna köztük valami.
Nem hinném, hogy lenne valami kettejük között.
- Igen. - Igyunk!
Egészség!
Most esett le, hogy a szerelem miatt hétköznapi dolgokon húzom fel magam.
„Jól van ez így?”
„Csinálhatok ilyet anyukaként?”
Kicsit össze vagyok zavarodva.
Ez érthető. Teljesen.
Igyál!
Ha-neul!
Tizenöt másodpercenként iszol. Lassíthatnál egy kicsit.
Nyugalom!
Ez most elég keserű, csak egy üveggel iszom.
Csak eggyel?
Fejenként egy üveggel?
Persze, fejenként eggyel.
Kezdtem megijedni.
Ez esetben…
Igyunk még egy pohárral!
Komolyan aggódom a tempó miatt.
Egészség!
Aggódtam.
És jó okkal.
Ébresztő, lányok!
Szottyos lesz a tészta.
Ramjont kértél, mert az jó a gyomrodnak.
Ó, ne csináld ezt!
Ha-neul, Hong-ran már eszik.
Egyél, vagy nagyon másnapos leszel. Ha-neul? Lélegzel?
Ez jó, Ha-neul.
Jeong-woo vagyok.
Mióta?
Már a kezdetek óta.
Részeg vagy?
Te vagy részeg.
Fent vagy?
- Együnk! - Te ki vagy?
A barátod.
- Mióta? - Pár hónapja.
Miféle beszélgetés ez?
Együnk, Ha-neul!
Előbb csavard le a kupakot!
Jó.
Kinyitom neked.
Köszönöm.
- Lassan igyál! - Jeong-woo!
Dae-yeong, siess!
- Siess! - Dae-yeong az.
Te hívtad?
Nem, te.
Mi folyik itt?
Jézusom! Jól vagy?
Miért rejtegeted a palackot?
Az víz…
Hé, Ha-neul!
Ne már!
A francba! Elejtettem.
- Állj már fel! - Ne veszekedjetek!
- Jó. - Jó.
Remek. Menjünk!
Mennyit ittak?
Nem olyan sokat, de fénysebességgel.
Hihetetlen.
Miért nem állítottad le őket?
Az egész miattad van.
Azt mondtad, szörnyű vagyok, de te vagy az.
- Mire célzol? - Mondta, mit csináltál a szeme láttára.
Akkor nyilván azt is tudod, hogy véletlen volt.
Ki vagyok bukva, te mocsok!
„Mocsok”?
Ne nevezd így!
- Na bántsd már! - Jól mondja.
Ne legyél ilyen Dae-yonggal!
Szánni való alak.
Úgy van!
De Jeong-woo még szánalmasabb!
Ő a legszánalmasabb ebben az utcában.
Dae-yeong a legszánalmasabb egész Szöulban.
Ez nem igaz.
Jeong-woo a legszánalmasabb egész Ázsiában.
Mik vagyunk mi? A lovaik?
Fogunk egy taxit, túl szánalmas vagyok.
Jó, menjetek!
Sok szerencsét!
Annyira sajnálom Jeong-woot!
Ő a legszánalmasabb az egész világon.
Jeong-woo…
Én vagyok a legszánalmasabb.
Jeong-woo…
Hamarosan hazaérünk.
Taxi!
Megjöttünk.
Jó ég! Miért ilyen részeg?
Jó ideje nem ivott alkoholt, így most gyorsabban berúgott.
A sírba visz ez a lány.
Kit hív?
A LÁNYOM, NAM PROFESSZOR
Anya!
Ügyelek, nem mehetek haza.
Szia!
Jeong-woo, hazudtam anyámnak.
Ma éjjel nálad alszom.
Ne tessék így rám nézni!
Most hová megy?
Jó éjt!
- Leülhetünk egy percre? - Persze.
Hé!
Jól vagy?
Hozzak valamit, ami kijózanít?
Ne, akkor kárba veszne az alkohol.
Mellesleg
tényleg nem neked mondtam a liftben, hogy kopj le.
És Do nővért sem akartam megpuszilni.
Azt tudom.
Akkor miért nem írtál vissza?
Tudod…
azt hiszem,
randizni olyan, mint berúgni.
Ivás közben nem zavar semmi.
Az ember élvezi, hogy becsiccsent.
Apróságokon is nevet.
Mintha a fellegekben járna.
De aztán, ha iszik tovább,
teljesen kikészül.
A válásom után
megfogadtam,
hogy soha többé nem leszek szerelmes.
Hiszen a fiammal kell törődnöm.
És végül úgyis
csak fájdalmas emlékeim lesznek.
De te boldoggá tettél.
Odafigyeltél, segítettél,
és hevesebben vert a szívem.
De félek megélni ezt a pillanatot.
Nem akarok fájdalommal ébredni.
Ezért tartok ettől.
Ne kínozd már Jeong-woot!
A fenébe is!
Nem nyugszom el!
Miért itt alszom?
Kijöttél az éjszaka közepén, mert bezárva érezted magad.
Tényleg?
- Jeong-woo! - Igen?
Nem lehet a tiéd Ha-neul.
Hogy adhatnék neked egy részeges alakot? Soha!
Mit csináltam?
Tegnap szégyelltelek életemben először.
Nem hittem volna, hogy valaha így leszel vele.
Csak engem szégyelltél.
Elég!
Mindenki lehet néha részeg és elviselhetetlen.
Elviselhetetlen?
Kétlem, hogy olyan rémes voltam.
Egyél!
Előbb csavard le a kupakot!
Jeong-woo, hazudtam anyámnak.
Ma éjjel nálad alszom.
Hogy lehet mindig ilyen édes?
Hihetetlen!
Ez igen. Jól néz ki.
Olyan édes!
Hogy kerülsz ide?
Hát, felhívott Ha-neul.
Ha-neul?
Igen, az éjjel, részegen.
Telefonált Min-ho éttermébe, és elkérte a számom.
Azt mondta, bocsánatot kell kérnem tőled.
- Különben megöl. - Micsoda?
Gondoltam, így lesz a legjobb.
Fel akartalak hívni.
De gondoltam, nem örülnél, és szégyelltem magam.
Nem tudtam, mit tegyek.
De örülök, hogy így elnézést kérhetek.
Bocsáss meg nekem!
Nem tudtam, hogy ilyen sekélyes a barátságunk.
Az állásom volt a tét. Nem tudtam, mit tegyek.
Már bánom, hogy ártottam neked.
Örökre szégyellni fogom.
Ez nem vall rád.
Letérdelek, ha akarod.
Már csinálom is. Be tudom áldozni a térdemet.
Ne legyél színpadias!
Jó.
Megbocsátok.
Én…
Most menj!
Jó. Viszlát legközelebb!
- Yeo Jeong-woo. - Jó napot, dr. Yeo!
Itt a Daehani Kórház PR-osztálya.
A tegnapi beszélgetés kapcsán keresem.
Felkértem egy interjúra a műtét előtt,
és hogy utána fényképezkedjen a beteggel.
Tekintse tárgytalannak!
Rendben.
De mi történt?
Nam Ha-neul doktornő tegnap felhívott, és azt mondta,
nem vállalják a műtétet, ha ez a feltétele.
Szíves elnézését kérem.
Semmi baj.
Rendben. Viszonthallásra!
Erre gondolt?
Jól vagy?
Miért ittál ennyit?
Mert megszakadt érted a szívem.
Amióta együtt vagyunk, többször láttalak úgy, hogy fájt valami,
mint ahányszor mosolyogtál.
Mondjak valamit?
Néha elképzelem, ahogy egyedül ülsz a vádlottak padján.
És olyankor sírok.
Annyi mindent veszítettél!
Gyűlöltek, pedig ártatlan voltál.
Elvesztetted a barátaidat.
Tönkretették az életed.
Akkor miért csinálnak ilyen felhajtást a kártérítésedből?
Arról nem is beszélve,
hogy abból a pénzből másokon akartál segíteni.
Csodáltalak, de a szívem is megszakadt érted.
Nem magadat helyezted előtérbe,
és ettől meghasadt a szívem.
Tényleg?
Ha bárki megint szekálni kezd, megfizet érte!
Elintézem, hogy aki bántott téged, mind bocsánatot kérjen!
Már fel is hívtam őket.
Hát erről beszélt?
- Még nem mentél el? - Nem.
Értem.
Akkor én indulok előbb.
Várj! Menjünk együtt!
Látod? Jól letoltál, amikor legutóbb lerészegedtem.
Néha mégis megesik, hogy az ember berúg. Igaz?
Igaz.
Amúgy tényleg elviselhetetlen voltam?
Nem voltál vészes.
Mennyire voltam gáz? Butaságot csináltam?
Dehogy!
Viszont…
Nem csináltál butaságot,
de egyvalamiben tévedtél.
Mi az? Elszúrtam, mi?
Azt mondtad, sokszor láttad, hogy fáj valami, mióta együtt vagyunk.
Mondd már!
De sokkal többet mosolyogtam.
Megtanítottál rá, hogyan tűrjem a fájdalmat.
Megtanultam elfelejteni a szomorúságot.
Sírtál…
de csak azért, mert nekem fájt.
És ettől…
hittem a melegség erejében.
Én is meg akartam ezt adni valakinek,
akinek szintén fájt valami.
A magam módján.
Jól aludt, uram?
Jó formában vagyok. És maga?
Én is jól vagyok, hála önnek.
- Hallom, nem ad interjút. - Nem.
Nem akartam lealacsonyítani a célt.
Szép gondolat!
Koncentráljunk a műtétre!
Köszönöm, hogy megértett, és elfogadta a javaslatomat.
Örömmel veszek részt ilyen jelentőségteljes munkában.
Jól aludtál? Hogy érzed magad?
Azt mondja, jól aludt, mert puha az ágy.
Reméli, jól sikerül a műtét, és köszöni önnek.
Minden tőlünk telhetőt megteszünk. Cseppet se féljenek!
Köszönjük szépen.
Szeretné maga elvégezni a műtétet?
Tessék?
Azt nem lehet.
- Ön is ott lesz. - Miért ne?
Tudom, hogy sok hasonló műtétet végzett külföldön.
És ki tudja,
talán tanulhatok magától ezt-azt.
Tudom, hogy mélyebben érez a beteg iránt, mint én.
Egész biztos, hogy felkészült.
Szóval vezethetné a műtétet.
Igen, uram. Mindent beleadok.
Jól van.
Jó. Fordulj!
Fordulj!
Megkezdem az altatást.
Lélegezz kényelmesen!
Adjon be 35 mg propofolt!
Beadok 35 mg propofolt.
Indítsa az altatógázt!
Üdv, doktor úr!
Jó napot!
Kezdhetem a műtétet?
Igen, kezdheti.
Akkor ön dolgozik majd a donorterületen,
én pedig intézem a fülcsapot.
Szikét kérek!
- Kezdjük! - Igen, uram.
Nyissa fel jobban!
Miért olyan nehéz leválasztani?
Dr. Song! Mást is tudni kell a lányról?
Nem, csak mikróciája volt.
Nem volt más tünet, sem komplikáció.
A fenébe!
Ajjaj!
Mellhártyaszakadás lehet.
Gyenge a légzésfunkció.
- Majd én! - Rendben.
Elszakadt a mellhártya.
A tüdő is sérült. Kezelnünk kell.
Dr. Nam, tüdősérülésre gyanakszunk.
Rögtön szóljon, ha csökken a szaturáció!
Kitartás! Igyekszem gyors lenni.
Igen, uram.
Ha gond van a lélegeztetéssel, fél tüdőre szorítkozom.
Készüljenek hörgőtükrözésre!
- Siessen! - Jól van.
- Hívjanak szívsebészt is! - Igenis!
Megfogná ezt? Megnézem.
Összenövés van a tüdőben és a mellhártyában.
Ezért szakadt ahelyett, hogy levált volna.
Ugye?
Valami folyton útban volt.
Dr. Song, miért mondta, hogy nincs más gond?
Alaposan megvizsgáltam, de nem találtam semmit.
A röntgen sem mutatott rendellenességet.
Gyengül a szaturációja. Most 94%, és tovább fog esni.
Levegőt veszít a tüdősérülés miatt. Azonnal műtenünk kell!
Fogót és sebészeti ollót!
Hadd nézzem!
Összetapadt a mellhártya és a tüdő.
Volt tuberkulózisa?
Nem volt krónikus betegsége.
HÁROM ÉVE SOKAT KÖHÖG
KÓRTÖRTÉNET ÉS GYÓGYSZEREZÉS
HÁROM ÉVE SOKAT KÖHÖG
Az anyja említette, hogy sokat köhögött.
Ha a tuberkulózis a gond,
azt sem röntgen, sem CT nem mutatja ki.
A hólyagocskák nem sérültek.
Összevarrjuk a területet, beteszünk egy katétert, és meglátjuk.
- Jól van. Kezdjük! - Rendben.
- Tartom. - Rendben.
Meg is van.
Dr. Nam, levegőszivárgást keresek. Végezzen Valsalva-manővert!
Jól van, kezdem.
Szerencsére nem szivárog.
Megnézem, jó-e a lélegeztetés.
A légzésfunkció stabil.
Köszönöm. Összevarrom.
Jól van. Sok szerencsét!
- Tartsa! - Jól van.
Fogót és Freer-elevátort!
A műtéten nem múlt élet vagy halál,
és különösebben nehéz sem volt,
mégis fordulópontot jelentett az életünkben.
Leszívást kérek!
Fogót!
Jeong-woo ura volt a helyzetnek.
És úgy tűnt, Ha-neul is megtalálta a helyét.
Visszatekintve,
az összeomlásunk pillanata volt
a fordulópont.
Amikor szétesett az életünk,
új kezdet következett.
Fél év múlva még egyszer megoperáljuk.
Szóljanak, ha bármi probléma adódna!
Ügyesek voltak.
Köszönöm. A gyerekek már nem fognak csúfolni.
Nagyon köszönöm.
Szívesen segítettem.
Sok sikert a suliban!
Hoztam neked valamit.
Tádám!
- De csinos! - Nagyon szép!
Most már mennünk kell a reptérre. Mindent köszönünk.
Mi is köszönjük.
Köszönjük szépen.
Tessék.
Köszönjük.
Pápá!
Jó voltál.
Te is. Együnk valami finomat vacsorára?
Igazából van egy kis dolgom.
RÉGI IDŐK CSIRKENYÁRSA
Szép idő van egy csirkenyárshoz.
Együnk? Menjünk!
- Helló! - Helló!
Szia, Jeong-woo!
Mi szél hozott?
Hozzánk jöttél?
Igen. Ki akarom deríteni, mennyire rossz nálatok a kaja.
Kösz, Jeong-woo.
Nem hittem, hogy megbocsátasz.
Azt hittem, nem látlak többé, és örökre elveszítelek.
Mi bajod van?
Miért nem köszönsz, és kérsz bocsánatot?
Hogy bírsz csirkét enni, miután ezt tetted?
Enni? Csak grillezem.
Jeong-woo!
Bocsáss meg!
Annyira
sajnálom!
Azt hittem, soha többé nem akarsz látni minket.
Ez volt az eredeti terv.
De hát…
semmim nem maradna,
ha tőletek elszakadnék.
Jeong-woo, tényleg sajnálom.
A csirkenyársakból visszafizetjük, amit kaptunk
a reklámjaidból.
Őszintén szólva
a barátnőm teherbe esett,
anyámnak meg kiújult a pajzsmirigyrákja.
Nagyon feszült időszak volt.
Szerintem azért kattantam be.
Hogy van most az anyukád?
Jól. Jól sikerült a második műtét.
És hamarosan fiam születik.
Megkönnyebbülés!
Amúgy mi lett veled meg Ha-neullal?
- Hogy érted? - Együtt jöttetek
Min-ho éttermébe a találkozóra.
Aztán nemrég felhívott, és követelte, hogy kérjek bocsánatot tőled.
Most akkor jártok?
Ami azt illeti…
Jaj!
Hé! Megint össze akarsz veszni vele?
Vigyázz a szádra!
Jeong-woo sosem járna azzal a rideg Ha-neullal.
Hé!
Kaphatok egy poharat?
Szia, Chan-yeong!
Szia, Ha-neul!
Amúgy hogy kerülsz ide?
Én hívtam meg.
Együtt vagyunk.
- Mi? - Tényleg?
Valami rosszat tettél?
Várjunk! Mi a rosseb történt?
A suliban esküdt ellenségek voltatok.
- Szóval? - Így alakult.
„Így alakult”?
Csini vagy.
Ti ketten!
Nem azért jöttem, mert hiányoztatok.
Láttam, hogy bántatok Jeong-wooval.
Azt akartam, hogy kérjetek bocsánatot,
szóval nem örülök, hogy veletek iszik.
Most meg azt akarom mondani, hogy remélem, örökre megbántátok,
amit tettetek. Tiszta?
- Igen. - Igen.
És mit is mondtál az előbb?
„Jeong-woo sosem járna azzal a rideg Ha-neullal.”
Legyek igazán rideg?
Igaz. Majdnem bocsánatkérő levelet írt,
amiért folyton követte.
Miről beszélsz?
- Ki követett kit? - Chan-yeong.
Ugyan!
Nem volt semmi komoly.
Egyszerűen csak egy ifjúkori emlék.
Valami olyasmi.
„Csak egy emlék”?
Mi? Miért nem jó?
Három napja csinálom, miért akadtam el?
Hogyan oldjam meg?
Megőrjít. Sehogy sem áll össze.
Nekem lőttek. Nem megyek egyetemre!
Jó, nézd meg!
Ez itt az f(x).
Helyettesítsd be a differenciálhányadossal!
Annyira lármás vagy!
Ha-neul!
Szereted a Pikachu-disznót? Meghívhatlak.
Vagy ketchupos-mustáros marhára
egy pohár üdítővel?
Őszinte leszek, Ha-neul.
Te vagy a legszebb lány a suliban.
Amikor megjöttél, istennőnek tartottalak.
Életemben nem láttam nálad szebb éltanulót.
Te vagy a legszebb.
Egyszerűen szép vagy.
Sosem tanítottam még nálad butább diákot.
Pikachu-disznó, az eszem megáll!
Mit ártott neked Pikachu?
Tanár úr, megmagyarázom.
Ha-neul, én lerendezem Pikachut, te csak tanulj!
- Viszlát! - Köszönöm.
Tanár úr!
- Gyere! - A kajáldában találkozunk!
Tévedsz.
Nem így volt.
Valóban napokig nyűglődtem egy feladattal.
És jólesett, amikor megoldottad helyettem.
Magam miatt tettem, nem miattad.
Folyton dühöngtél, és zavartál a tanulásban, azért oldottam meg.
Úgy van. Sosem csinálta meg mások feladatait.
Hogy lehettél akkora marha, hogy végig őt pocskondiáztad?
Ne már! Tudom, hogy rosszat tettem, de tisztázzunk valamit!
Te pocskondiáztad őt. Mi legfeljebb rákontráztunk.
Te nem vagy magadnál!
Mikor csináltam ilyet?
Kábé minden nap.
Idegesített, hogy bolondul a tanulásért.
- Igaz. - Kerülted a társaságát.
- Drukkoltál, hogy belerúgjon az ajtóba. - Ja.
És még?
Amikor megoldotta az egyenletet…
Ciki elmesélnem.
Milyen öntelt ez a Ha-neul!
- Ja. - Totálisan.
Jobb vagyok nála matekból, nem?
- De. - Nem csak matekból.
Nem hát.
Te vagy a matek császára.
Ez nem igaz.
Egyáltalán nem.
Atyám!
Nagyon gyerekesek voltunk akkor, mi?
Igen, éretlenek voltunk.
Szóval felejtsd el, hogy tetszettél!
- Légyszi! - Légyszi!
Minden fiú bele volt zúgva legalább egy ideig.
Uk-ryeol is az iskolarádióból, meg Seok-pil a baseballcsapatból.
- Ha-neul ilyen népszerű volt? - Naná!
Nem tettem rosszat, ugye?
Mire gondolsz?
Mármint,
felhívtam Mu-geunt, hogy kérjen tőled bocsánatot.
Túl nyomulós voltam.
Jól tetted.
Ahányszor megjelent rólam egy cikk,
elolvastam a kommenteket,
bár tudtam, hogy nem kéne.
És egyvalaki mindig megvédett.
Mu-geun volt az.
Tényleg?
Akkor merült fel bennem,
hogy meg kellene bocsátanom,
és optimistának lennem.
Ekkor hívtad fel.
Értem.
De…
Sajnos ma túl sokat hallottam ahhoz, hogy optimista legyek.
Nem tudtam, hogy ilyen népszerű voltál.
Hát, az voltam. Időnként randira hívtak a fiúk.
Azt mondanám,
minden évben egyszer.
Akkor tényleg népszerű voltál.
És sosem mentél randizni a tanulás meg a munka miatt?
Hogy nem mentem-e?
Ba-da szerint mindig szingli voltál.
Ez nem igaz. Mondtam, hogy volt már pasim.
Az igaz volt?
- Igen. - Ki volt az?
Egy srác a környékről, aki három évig koslatott utánam.
- Mikor? - Az egyetem elején.
Az egyetemen felnőttnek éreztem magam,
és adtam neki egy esélyt, de…
- De? - Öt órán belül szakítottunk.
A tanulás jobb buli volt.
Mitől volt különleges,
ami miatt igent mondtál neki?
Az egyik este hűvös volt.
És nekem adta a kabátját.
- Ennyi? - Igen.
- Semmi több? - Semmi.
- Ha-neul! - Igen?
Ez nekem jobban megy.
- Jobban tudok vetkőzni. - Mire gondolsz?
Komolyan beszélek.
- Szóval? Levegyem ezt? - Ne.
- Levegyem? Ha-neul! - Vedd vissza!
A kapcsolatok lenyűgözőek.
Az ember néha gyerekes.
Néha az apróságok is befolyásolják.
De nem akarja, hogy ezek bezavarjanak, igaz?
Nem akarunk megbántódni.
De én nem foglak megbántani. Én…
ÚJ ÜZENET
A LÁNYOM
Apa, mindjárt hazaérek. Rendelj nekem malatangot!
MS. HONG-RAN
Csak boldoggá foglak tenni.
Ez túl nyálas?
Apa, rendelj inkább ttokpokkit!
„Hong-ran!
Én más vagyok,
mint a volt férjed.”
A legcsípősebbet kérem sajttal.
Nem hagyhatom, hogy így folytasd.
- Hékás! - És üvegtésztát is.
Nagyon szeretlek, Hong-ran.
Fogadj el, kérlek!
A LÁNYOM
Várj!
Törlöm.
A fenébe!
Mit… Hogyan…
Eu-jeong, tudod…
Hadd magyarázzam meg!
Rendeljünk ttokpokkit!
A legcsípősebbet kéred sajttal és répával?
- Nem, padlizsánnal… - Apa!
Igen?
Szerelmes vagy?
Igen.
Ez a Hong-ran küldte a macaronokat?
Honnan tudtad?
Tudom, hogy nem veszel ilyen trendi dolgokat.
Ő segített melltartót venni, és ő mondta,
hogy több zsebpénzt adj?
Igen.
Apa!
Sokkal menőbb személyesen elhívni egy nőt.
Tessék?
Vedd fel a legjobb ruhádat, és illatosítsd be magad a randi előtt!
És ne menj üres kézzel!
De mit vigyek?
Egy virágcsokrot.
Ne legyen nagy, csak valami kicsi.
Legyél könnyed!
Jó. Könnyed!
Siess! Most elszántad magad.
Jól van.
Csak átöltözöm. Oké?
Hong-ran, találkozhatnánk egy percre?
Ilyen későn? Miért?
Mondanom kell valamit most rögtön.
Miről lenne szó?
Személyesen elmondom.
Hong-ran!
Jaj, bocsánat!
Azt ígérted, személyesen elmondod, de…
Miről akartál beszélni?
Hát…
Csak igyunk, és ne törődjünk a macskajajjal!
- Éljünk a mának! - Tessék?
Bírod a piát, szóval miért ne?
Veszek másnaposság elleni italt.
Szeretlek.
Szeretem a kedves arcod, ahogy a fiad neveled,
a könnyedséget, ahogy beszélsz.
Napról napra mélyebben érzek irántad.
És csak még mélyebben fogok.
Ezt add már ide!
Köszönöm.
- Tessék! - Kösz.
Őszinte leszek.
Feszélyezett, amikor kiderült, hogy milyen népszerű voltál.
Miért?
Neked kismillió követőd volt, és rengeteg üzenetet kaptál.
Csak mert plasztikai sebész voltam jó tippekkel,
és mert barátságosan szóltam hozzájuk.
De te a szépségeddel hódítottad meg a fiúkat.
Ez…
Ez nem lesz jó. Mától takard el az arcod!
Jaj már!
Amúgy nem költözöl el?
- Költözni? - Igen.
Ez kicsi és kényelmetlen. Most már van pénzed elköltözni.
Igaz. De nem akarok.
Sok lett a dolgod újabban,
és csak akkor látlak, ha itt vagyok.
Gondolod?
És anyukádat, a bácsikádat meg Ba-dát is
nagyon megkedveltem.
Jobbak a saját családomnál.
Ezek után is velük akarok lakni.
Ez esetben
családtag akarsz lenni?
Tessék?
Légy a családunk része!
Jaj, ne!
Úristen!
- Hol a sebtapasz? - A fiókban.
Akkor…
Ne!
Ezek meg micsodák?
Neked vettem őket.
Mindet?
Miért vettél ennyit?
Nem tudtam, mit szeretsz, úgyhogy végül megvettem mindet.
Csak nem tudtam, hogy adjam oda.
Ezért nem kaptad még meg őket.
Hihetetlen vagy!
Előbb kezeljük le a sebet!
Mint egy gyűrű.
Igaz.
Te csak tapaszgyűrűt kaptál,
pedig annyi mindent adsz nekem.
Ez sokkal jobban tetszik.
Úgy öleltél át, mint ez a sebtapasz,
amikor fájt valami.
Megható volt ez a házassági ajánlat.
Házassági ajánlat?
Egy család akartál lenni.
Úgy értettem, legyünk egy pár, akik mintha egy család lennének.
Hékás!
Egy pillanat!
Ettől vágtatni kezdett a szívem.
Hihetetlen, hogy átvertél! Istenem!
- Csak… - Szóval így játszol?
Értem. Oké. Rendben.
Várj!
Figyelj, úgy értettem…
Mit csinálsz?
Olyan szép vagy!
Ez egy kicsit túlzás. Jézusom!
Az a túlzás, amit érzek irántad. Túláradó és csillogó.
Hihetetlen!
Légy a családom része!
A szerelmem, a barátom,
a feleségem!
Azt akarom,
hogy ez mind legyél.
MS. KONG WOL-SEON
Mondd, hogy ma éjszakás vagy!
Micsoda?
GYÓGYÍR SZÍVFÁJDALOMRA
Szerinted visszautasított?
- Küzdjünk! - Agglegény vagy.
A főnök fél évre külföldre akar küldeni.
Nem szívesen hagynálak itt.
Megmondtam, hogy nem akarok az utadba állni.
Jeong-woo!
Viccelsz? Hogy várhatnék fél évet?
Kérlek, maradj!
Olyan büszke vagyok rá, hogy modern nő vagy!
Ne hagyj el!
SOK SIKERT AMERIKÁBAN
Lehetek ma boldog…
- Éljünk szeretetben sokáig! - Jó.
…aztán holnap hirtelen bánatos.
Menjünk!
De nem baj.
Élek az ajánlatával.
Ha van bánat, mindig lesz boldogság is.
És ennyi elég.
A feliratot fordította: Kamper Gergely