DOCTOR SLUMP
Jeg ville kjøpe ring til henne.
Det har jeg alltid villet.
Det øyeblikket skjønte jeg…
…at jeg ønsket å være sammen med henne
lenge.
Får jeg se på denne?
-Ja visst. -Den som åpner seg slik.
Jeg skal hente den.
Takk.
Når og hvordan skal jeg gi den til henne?
Skal jeg gi henne den sånn? Eller sånn?
Eller kanskje
sånn…
Eller sånn?
Eller sånn? Eller kanskje sånn?
Eller…
Nei!
Pokker ta.
Hvor er den?
Hva gjør du?
Ingenting.
Har du mistet noe?
Nei. Det går bra.
Du burde arbeide. Oppfylle drømmene dine.
Hva falt under den?
En mynt. Hundre won, men ikke vær redd.
Jøsses.
Bruk denne.
Hva?
Ikke gjør det! Jeg kan…
Jeg kan gjøre det.
Ikke gjør det!
Jeg vil ikke gi deg den sånn!
Gi meg hva?
-Hundre won? -Hva?
-Jeg har kjøpt en gave til deg. -En gave?
-Du skjønner… -Denne?
Jeg sier det.
Jeg ville gi deg den.
Kakerlakker!
Kom hit!
Du dyttet meg og løp.
Nei. Jeg er ikke redd dem.
DOCTOR SLUMP
Hvorfor går de ikke?
Jeg skulle gi henne ringen.
Jeg tenke på hvordan, men jeg mistet den.
Falt under sofaen.
Jeg lette etter den, og gjett hva jeg fant.
Kakerlakker, så vi var i sofaen slik. Ok?
Så jeg fikk ikke gitt henne den.
Jeg har hørt om at folk gjemmer ringer i kaker.
Men aldri om å gjemme en under en sofa.
-Du er fryktelig. -Samme det.
Alt er fryktelig.
Hva fortalte du henne? Fortalte du henne om ringen?
Selvsagt ikke. Hvordan kunne jeg?
Hun måtte ikke bli minnet om kakerlakkene, så jeg spilte dum.
Bra. Vent.
Den ringen du skulle gi henne… Skulle du fri?
Nei. Det var ikke derfor jeg kjøpte den.
Men hun kan gjerne ta det slik, for jeg vil gifte meg med henne.
Din lille snik. Du vil ødelegge karrieren hennes.
-Hvordan? -Du.
Hun er nok opptatt som ny universitetslektor,
så la henne fokusere.
Ville hun ikke blitt ukomfortabel
om du ga henne en ring?
Du er ikke deg selv i dag. Hvorfor har du rett?
Jeg snakker av erfaring.
Og du forhaster deg.
Dere har ikke datet i et år.
Du må date noen i et helt år.
Folk viser sin ubehagelige side i ulike årstider.
Vent litt. Mener du at Ha-neul er ubehagelig?
Nei, jeg mener deg.
Kanskje Ha-neul fortsatt tviler.
Uansett er det for tidlig for en ring
ut fra varigheten og den nye jobben hennes.
Du har rett, men hvorfor er jeg fornærmet?
Dette.
Et armbånd holder.
Glem det.
Jeg ordner det.
Ikke vær tåpelig.
Hallo. Er det et problem?
Nei.
Kan du vise meg noen armbånd?
Var det riktig å kjøpe dette?
ORIGINAL MILMYEON FRA BUSAN
Kommer du fra jobb nå?
Ba-da, du arbeider hardt for tida.
Jeg mister langsomt motivasjonen.
-Men holder ut. -Jaså?
Kan du trøste meg med å spandere tteokbokki?
Selvsagt. Kan vi ta den sterkeste?
-Gjerne. -Seriøst?
Fint.
Det er deilig.
Det tok bare 20 minutter. For en fantastisk verden.
Nettopp.
Så hvorfor gjør ikke du det?
La oss kjøre ut mat. Alle restauranter gjør det.
Absolutt ikke.
Kraften blir kald og nudlene vasne på veien.
Kvalitet er viktigere enn kvantitet, tosk.
Du og milmyeonen-stoltheten. Er du grunnleggeren eller noe?
Forresten, hvorfor spiser ikke Ha-neul med oss?
Hun jobber.
Jeg skjønner.
Man ser henne sjelden etter at hun ble lektor.
Behandle henne bra.
Ikke tull med henne ved å gi kakerlakker som gave.
-Hvordan visste du det? -Det går bra.
Par tuller av og til med hverandre.
Jeg tullet ikke med henne!
For å være ærlig
skulle jeg gi henne en ring.
Men jeg mistet den, og den havnet under sofaen.
Jeg prøvde å hente den da det skjedde.
Jeg skjønner.
Vi later som vi ikke vet det, så vask den med en våtserviett.
Onkel Tae-seon, det er ikke rett.
Hun fortjener bedre behandling.
Du kjenner henne.
Ja, hun er lektor. Det ville vært galt.
Glem jobben. Hun har vært singel.
Hun har aldri fått smykker fra en mann før.
Ringen blir hennes første og siste.
Så er det ikke galt å gi henne en som har ligget blant støv og kakerlakker?
-Hva syns du? -Enig.
Så jeg kjøpte noe nytt. Et armbånd.
-Hun liker ikke armbånd. -Hva?
Mamma ga henne et gullarmbånd da hun ble lege.
Hun brukte det aldri.
Det var irriterende å måtte ta det av før operasjoner.
Så solgte du det i hemmelighet, og havnet i trøbbel med moren din.
Hun mørbanket meg. Jeg har arr.
Jeg har en avtale.
Takk for måltidet.
Hva?
Unnskyld.
Du er tilbake. Er det et problem?
Smykker. Får jeg se smykkene?
Det er vanskelig å gi deg.
Og deg,
kanskje hun ikke liker deg.
Og deg
håper jeg hun liker.
Når og hvordan skal jeg gi dette til henne?
Ikke der det er en sofa eller kakerlakker.
Ikke hjemme, men klinikken ville vært rarere.
Jeg må gå til lege.
Jeg holder visst på å bli gal.
-Så jeg… -Se! Jeong-woo vant jackpot!
Det er for tidlig for leven. Hva mener du med jackpot?
Hør.
Jeong-woo er styrtrik nå.
-Han har 2,5 milliarder won. -Hva?
Se. Det er en artikkel.
"Sentereiere gir tilbake erstatningsbeløpet
til Yeo Jeong-woo, drapssakens største offer."
Ha-neul, visste du om dette?
Ja. Når kom den artikkelen ut?
For noen timer siden.
Vent.
Han er så rik, men spanderte bare tteokbokki i går?
Ikke frityrstekte retter eller blodpølse.
Spanderte han på deg i går også?
Jøss, ikke plag ham.
Jeg plaget ham ikke.
Han liker seg sammen med oss. Han har ikke mange venner.
Selvsagt har han det.
Han sa det før.
Han mistet alle vennene etter feilbehandlingen.
Og han mistet nylig barndomsvennen…
Jeg drar.
Vent. Ta noe av dette.
Ha-neul!
Kom hit så jeg kan rive deg i småbiter!
Ta vare på meg også!
Jeg kan være uvøren med ord, men jeg er verdifull!
Din lille pøbel!
Du lot henne ikke engang ta tomater til frokost!
-Jeong-woo, har du stått opp? -Ja.
Jeg ville ringe deg fordi jeg savnet deg i morges.
Jaså? Tell til tre.
Hvorfor?
Vil jeg plutselig se deg?
Kanskje, så tell til tre.
Ok. Jeg skal være alvorlig.
Én.
To.
-Tre! -Jøss!
Jeg trodde du var hjemme.
Jeg fikk ikke sove, så jeg jogget. Jeg så deg og fulgte deg ovenpå.
Jaså?
Jeg er ledig i 15 minutter. Hva med kaffe?
Gjerne.
Kom inn.
Ok.
Her er is-kaffen din.
Takk.
Dette er godt.
Beklager at jeg brøt løftet og var så opptatt.
Ikke vær lei deg. Gjør som du vil.
Jeg vil ikke komme i veien.
Vent litt.
Jeong-woo, jeg er glad i deg.
-Hva? -Hva er det?
Ba-da sendte SMS. Hva feiler det ham?
Den idioten.
Hør godt etter.
Vær på vakt og ikke gi Ba-da lommepenger.
Han vet at du har penger.
Hva mener du?
Han fant ut om de tilbakebetalte bøtene. Det var ikke meg.
Vet det.
Jeg så også artikkelen.
Jøss.
De kan ikke la deg være i fred.
Hvorfor passer de ikke sine egne saker?
Du har gått gjennom nok. Hva er opplegget?
-Men jeg er… -"Ok"?
Var det det du skulle si?
Jeg liker ikke artikkelen.
Men det er greit siden du er ved min side.
Det er jo ukomfortabelt.
Da hendelsen skjedde,
ble jeg såret av kommentarer om at jeg var en drapsmann.
Jeg ble enda mer såret da mine bekjente trodde det.
Jeg hater
at folk utsettes for min smerte mot min vilje.
Men det er greit fordi du er her.
Så ikke tenk på meg
og la oss fokusere på operasjonen neste uke. Ok?
Ok.
Nettopp, vil du se tilfellene jeg har samlet?
Jeg har en USB i skuffen.
Skuffen? Denne?
Nei!
Hva er det? Hvorfor kan jeg ikke åpne skuffen?
Er det ei bille der?
Det er uvesentlig.
Faktisk…
…så har jeg noe til deg.
Jeong-woo!
Hei.
Jeg er så utrent for tida.
Hvorfor er du her? Burde du ikke jobbe?
Jeg skulle drikke te her.
Hvorfor forklarer jeg?
-Hvorfor er du her? -Akkurat.
Jeg skulle levere frokosten din.
-Hva? -La oss se.
Vi har rørestekt paprika og ansjos, favoritten din.
-Ok. -Bønner i soyasaus.
-Vårløk-kimchi… -Det er for mye.
Marinert blekksprut og svinemage.
Fikk du mammas tillatelse til å komme med det?
Du har ingen rett siden du ikke kjøpte dem.
Gi deg, vi er i familie. Det gjelder ikke.
Pengene mine er dine, og pengene dine er mine.
Pengene mine er hans, og pengene hans er mine.
Ikke sant?
Så får jeg låne 50 000 won…
-Jøss! -Jeg visste det.
-La oss gå. -Ha-neul.
Når lærte du giljotin-kvelertaket?
Om du kan, send de til Duna Bank.
-Kontonummer 352-20020408! -Ha-neul.
Send de til kontoen min.
Selv 30 000 won holder.
-Hold kjeft, ellers slår jeg deg. -Ha-neul.
Ok. Jeg håper du kommer deg levende ut.
Har du ikke gitt det til henne?
Du har en ring, et armbånd og et smykke.
Du har egen gullsmedbutikk, så hva hindrer deg?
Jeg vet ikke.
Det skal være meningsfylt, selv uten et frieri,
men jeg finner ikke rett tid.
Nå må jeg fokusere på operasjonen neste uke
og så tenke på det.
Nettopp. Du har en operasjon neste uke.
Ja.
Jeg kan ikke jobbe på to dager. Unnskyld.
Ikke si det. Du gjør det for en god sak, jeg samarbeider.
Men kommer du tilbake?
Du må ikke lure meg.
Det er fryktelig.
-Jeg er ikke sikker. -Din lille…
-Hallo. -Hallo.
-Skal du ikke jobbe? -Nei, jeg…
Du kan være så rar.
-Er det noe galt? -Vær stille.
Hva skjer?
-Hold kjeft. -Si det.
Jeg skal høre på deg.
Kanskje jeg kan hjelpe deg.
Forsvinn, sa jeg!
Sa du at jeg skulle forsvinne?
Nei.
Var det til meg?
Ikke deg heller.
Jeg…
Vent, Hong-ran. Jeg…
Sykepleier Do! Jeg…
Ok. Vi setter pris på artikkelen.
-Takk. -Hva skjer?
Hvorfor er dere så keitete?
Hallo.
Vi har fått telefoner siden i morges.
Det har vært hektisk.
Hva slags telefoner?
Folk har spurt om dr. Yeo har fått erstatning
og om han virkelig opererer på et barn med mikroti.
Så jeg takket dem for artikkelen de skal skrive.
Det er ikke rett.
Dr. Yeo tok denne avgjørelsen av goodwill,
og du bruker det til PR?
Jeg bruker ham ikke.
Mange journalister har ringt,
og denne gode gjerningen kan være et eksempel for andre.
Så det ville vært fint om folk hørte om det.
Det er bare det media og sykehuset mener.
Dr. Yeo og jeg utfører ikke operasjonen om den er for PR.
PR-teamet snakker med ham nå. La oss høre hva han sier.
Unnskyld?
Er dr. Yeo her nå?
-Ha en fin dag, doktor. -Du også.
Jeong-woo.
Hvorfor er du her?
Hva tror du? For å møte deg. Snakket du med PR-teamet?
-Du har hørt det. -Hva sa du til dem?
At jeg skulle tenke på det.
Hvorfor?
Tror du jeg blir berørt av at du sier nei siden jeg jobber her?
Dette er absurd i utgangspunktet.
For mest av alt
vil jeg ikke tillate å røpe pasienten.
Ikke vær redd. Jeg ordner det.
Men…
Hvorfor setter de deg stadig i knipe?
Hvorfor lar de deg ikke være?
I så fall burde iallfall du behandle meg bra.
-Hva kan jeg gjøre for deg? -La oss spise.
Når kan vi spise middag sammen?
Jeg har ikke flere operasjoner i dag.
La meg skifte.
Svarer du ikke?
Bare en journalist.
Vil de ha et intervju?
Herregud. Frue, kan vi få ei flaske soju?
-Ja visst. -Får du drikke?
Selvsagt.
Jeg er opprørt og trenger en drink.
Men…
Her er sojuen.
-Ha-neul, hva driver du med? -Hei.
Jeg tar en drink med Jeong-woo.
-Få komme. -Du også?
Nei, la oss være for oss selv.
Du er så slem.
Jeg er nedfor i dag.
Hvorfor er du det? Har det skjedd noe?
Det går greit. Be henne komme.
Hei.
Beklager forstyrrelsen.
Det er greit.
Men jeg trenger alkohol i dag.
Faktisk mye.
Jeg ante noe tidligere i dag. Hva skjer?
Det er ikke derfor jeg er nedfor, men den hendelsen var heller ikke bra.
-Hva handler dette om? -Tja…
Kan jeg være ærlig. Han står herr Bin nær?
Om herr Bin?
Så si det.
Hvem vet? Kanskje han kan hjelpe deg å forstå.
Hun har rett. Bare åpne deg.
Som dere vet, har det vært noe mellom meg og ham.
Men da han sa at han har følelser for meg,
så jeg han og sykepleier Do kysse.
-Hva? -Hva?
Det var jo ikke med vilje.
Hun snublet og falt mot ham.
Men det føltes ikke godt.
Og det virket som om de likte hverandre under middagen.
Jeg tror ikke han har noe på gang med sykepleier Do.
-Nettopp. -La oss drikke.
Skål.
Mine romantiske følelser for ham gjør meg opprørt over småting.
"Er dette ok?"
"Kan jeg være slik når jeg er mor?"
Jeg er forvirret.
Det er helt forståelig.
Jøss, ta en drink.
Jøss.
Ha-neul.
Du drikker hvert 15. sekund. Ro litt ned.
Ikke vær redd.
Det smaker bittert i dag, så jeg tar bare ei flaske.
Bare ei?
Ei hver eller ei på deling?
Ei hver, selvsagt.
Jeg ble nesten skuffet.
Og når det skjer…
Du trenger en drink.
Dette tempoet uroer meg.
Skål.
Jeg var bekymret.
Og jeg fikk rett.
Våkne, dere.
Ramyeonen blir vassen.
Ha-neul, du ville ha ramyeon for å lindre magen.
Du verden. Stemmer det?
Ha-neul, ser du at Hong-ran koser seg med maten?
Du får en fæl bakrus. Ha-neul? Puster du?
Dette er godt, Ha-neul.
Jeg heter Jeong-woo.
Siden når?
Siden begynnelsen.
Er du full?
Det er du som er full.
Er du våken?
-La oss spise. -Hvem er du?
Kjæresten din.
-Siden når? -Noen måneder.
Hva slags samtale er dette?
La oss spise.
Kjæreste, ta av korken.
Nettopp.
Få åpne den for deg.
Takk.
-Drikk langsomt. -Jeong-woo!
Dae-yeong, skynd deg.
-Skynd deg! -Det er Dae-yeong.
Ringte du ham?
Nei, du gjorde det.
Hva skjer?
Jøss. Går det bra?
Hvorfor skjuler du flaska?
Vannet…
-Jeg… -Du, Ha-neul.
Kom igjen.
Pokker ta. Jeg mistet den.
-Kom deg opp. -Ikke krangle.
-Ok. -Ok.
Fint. Vi går.
Jøss, hvor mye har de drukket?
Ikke mye, men de drakk med lysets hastighet.
Utrolig.
Hvorfor stoppet du dem ikke?
Dette er på grunn av deg.
Du sa at jeg var verst, men det var deg.
-Hva mener du? -Hun sa hva du gjorde foran henne.
Da bør du vite at det var et uhell.
Jeg er alt opprørt, din pøbel.
"Pøbel"?
Ikke kall ham det.
-Ikke plag ham. -Nettopp!
Ikke vær slik mot Dae-yeong.
Han er ynkelig.
Nettopp!
Jeong-woo er ynkeligere.
Han er ynkeligst i denne gata.
Dae-yeong er den ynkeligste i Seoul.
Det er ikke sant.
Jeong-woo er den ynkeligste i Asia!
Er vi hestene deres? Jøss.
Vi tar en taxi før jeg blir enda ynkeligere.
Kom igjen.
Lykke til.
Jeg syns så synd på Jeong-woo.
Han er den ynkeligste i verden.
Jeong-woo…
Jeg er den ynkeligste nå.
Jeong-woo…
Vi er hjemme snart.
Taxi!
Vi er hjemme.
Du verden. Hvorfor er hun så full?
Hun har ikke drukket alkohol på en stund, så hun ble raskere full.
Hun blir min død.
Hvem ringer hun?
DATTEREN MIN, UNIVERSITETSLEKTOR NAM
Mamma.
Jeg har nattevakt og kommer ikke hjem.
Ha det.
Jeong-woo, jeg løy til mamma.
Jeg sover hos deg i natt.
Ikke se slik på meg.
Hvor skal du?
Ha det bra.
-Kan vi sette oss litt? -Ja visst.
Du.
Går det bra?
Skal jeg få tak i en bakrusdrikke?
Nei, da ville alkoholen ha vært bortkastet.
Forresten,
jeg snakket ikke til deg da jeg sa "forsvinn" i heisen.
Og det med sykepleier Do var ikke meningen.
Jeg vet det.
Så hvorfor har du ignorert meldingene mine?
Du skjønner,
jeg tror
at dating er som å være full.
Alt er bra når du drikker.
Det føles bra å være brisen.
Du ler av de minste ting.
Det føles som om du går på skyer.
Men hvis du blir revet med av den følelsen og fortsetter å drikke,
ender du opp som et vrak.
Etter skilsmissen
lovet jeg meg selv
at jeg aldri skulle forelske meg igjen.
Jeg har jo en sønn å ta meg av.
Til sjuende og sist
vil jeg bare ha vonde minner.
Du gjorde meg lykkelig.
Du brydde deg om meg og hjalp meg
slik at hjertet mitt banket igjen.
Men når jeg blir revet med og fortsetter å drikke,
vil jeg kanskje våkne av smerter, som en bakrus.
Så jeg er litt redd.
Best du ikke plager Jeong-woo.
Pokker ta.
Jeg skal gjøre noe!
Hvorfor sov jeg her?
Du kom ut midt på natta fordi du følte deg kvalt.
Jaså?
-Jeong-woo. -Ja, frue?
Du får ikke Ha-neul.
Hvordan kan jeg gi deg denne fylliken? Aldri.
Hva har jeg gjort?
I går ble jeg for første gang flau over deg.
Jøss, jeg trodde aldri du ville føle det om Ha-neul.
Du var alltid flau over meg.
Det holder.
Alle blir fulle og plagsomme minst én gang i livet.
"Plagsomme"?
Jeg var nok ikke så forferdelig.
Spis ferdig.
Kjæreste, ta av korken.
Jeong-woo, jeg løy til mamma.
Jeg sover hos deg i natt.
Alt hun gjør er så søtt.
Utrolig.
Ser bra ut.
Hun er så søt.
Hvorfor er du her?
Tja… Ha-neul ringte.
Ha-neul?
Hun var full da hun ringte meg i går kveld.
Hun ringte Min-hos restaurant og ba ham om nummeret mitt.
Hun sa jeg skulle be deg om unnskyldning.
-Ellers ville hun drepe meg. -Hva?
Jeg trodde at dette var best.
Jeg ville ringe deg.
Jeg trodde du ikke ville like det, jeg var skamfull.
Jeg var rådvill.
Men jeg er glad jeg kan be deg om unnskyldning.
Unnskyld, Jeong-woo.
Jeg visste ikke at vennskapet vårt var så overflatisk.
Jeg var i ferd med å miste alt, så jeg var rådvill.
Jeg vil angre på at jeg såret deg.
Jeg vil leve i skam.
Dette er ulikt deg.
Jeg kan knele om du vil.
Jeg gjør det. Jeg har ikke bruk for knærne uansett.
Ikke vær så dramatisk.
Greit.
Unnskyldningen er ok.
Jeg…
KALD MILMYEON KRYDRET MILMYEON
Du bør gå.
Ok. Vi ses neste gang.
-Dette er Yeo Jeong-woo. -Hallo, dr. Yeo.
Dette er PR-teamet på Daehan sykehus.
Det gjelder samtalen vår i går.
Vi ble enige om et intervju før operasjonen
og ta et bilde av pasienten etterpå.
Ignorer det.
Ok.
Men hvorfor?
Lektor Nam sa uttrykkelig i går
at dere ville trekke dere fra operasjonen om dere måtte gjøre det.
Jeg ber så mye om unnskyldning.
Det er greit.
Ok. Farvel.
Mente hun dette?
Går det bra?
Hvorfor drakk du så mye?
Fordi jeg var lei meg for deg.
Mens vi har vært sammen, har jeg oftere sett deg ha det vondt
enn at du har smilt.
Vet du hva?
Noen ganger ser jeg deg for meg sitte alene som tiltalt.
Og jeg gråter alltid.
Du har mistet så mye.
Du fikk uberettiget hat.
Du mistet alle vennene dine.
Livet ditt ble ødelagt.
Så hvorfor lager de slikt oppstyr om erstatningen du fikk?
Men så
ville du hjelpe andre med pengene.
Jeg var imponert, men også sørgmodig på grunn av deg.
Du satte ikke deg selv først,
og det rørte meg slik.
Jaså?
Hvis noen plager deg igjen, skal de få svi.
Alle som har gjort deg vondt, skal be om unnskyldning.
Jeg har ringt dem.
Var dette alt?
-Har du ikke dratt på jobb ennå? -Nei.
Jeg skjønner.
Da drar jeg først.
Vent. Vi drar sammen.
Ser du? Du kjeftet på meg da jeg ble full sist.
Men noen ganger kan man ikke noe for det. Enig?
Ja.
Forresten, var jeg så plagsom?
Du var ikke så ille.
Så hvor ille var jeg? Gjorde jeg en feil?
Nei.
Nettopp.
Du gjorde ingen feil.
Men du tok feil om én ting.
Jeg gjorde en feil, ikke sant?
Da sa du ofte så meg ha det vondt mens vi var sammen.
Si det.
Men jeg smilte mye mer.
Du lærte meg å redusere smerten.
Jeg lærte å glemme tristheten min.
Da jeg så deg gråte…
…over smerten min…
…fikk det meg…
…til å tro på varmens kraft.
Så jeg ville gi tilbake den varmen jeg mottok
til noen som også hadde det vondt…
…på min egen måte.
Har du sovet godt?
Ja, jeg er i god form. Og du?
Bra, takket være deg.
-Så du nektet å la deg intervjue. -Ja.
Jeg ville ikke tilsmusse formålet.
Bra.
La oss fokusere på operasjonen.
Takk for at du forstod meg og godtok forslaget mitt.
Jeg deltar gjerne i dette meningsfulle arbeidet.
Har du sovet godt? Hvordan føler du deg?
Hun sov godt fordi senga var myk.
Hun håper operasjonen går bra og vil takke dere.
Vi skal gjøre vårt beste. Ikke vær redd.
Takk.
Hva føler du om å lede operasjonen?
Unnskyld?
Nei, jeg kan ikke det.
-Selv du blir der. -Hvorfor ikke?
Du har gjort mange slike operasjoner som frivillig.
Og hvem vet?
Kanskje lærer jeg noe av deg.
Du føler deg nærmere pasienten enn det jeg gjør.
Jeg er sikker på at du har gjort hjemmeleksa.
Du kan lede operasjonen.
Jeg skal gjøre mitt beste.
Greit.
Bra. Snu på hodet.
Snu det.
Jeg begynner bedøvelsen.
Pust normalt.
Gi 35 mg propofol.
Gir 35 mg propofol.
Skru på bedøvelsesgassen.
Hallo
Hei, doktor.
Kan jeg begynne operasjonen?
Ja.
Som avtalt kan du ha ansvar for donorstedet.
Jeg skal være klar ved øreflippen.
Skalpell.
-Vi begynner. -Ja vel.
Åpne det mer.
Hvorfor så vanskelig å ta av?
Dr. Song. Er det noe annet jeg må vite om henne?
Nei, hun har bare hatt mikroti.
Ingen andre syndromer eller komplikasjoner.
Pokker ta!
Du verden.
Det er en rift i lungen.
Tidalvolumet hennes er lavt.
-La meg. -Ok.
Det er rift i pleura.
Kanskje lungeskade. Vi må behandle nå.
Dr. Nam, vi mistenker lungeskade.
Si straks ifra om metningsnivået hennes faller.
Hold ut. Jeg skal være så rask jeg kan.
Ja vel.
Er det et problem med ventilasjonen, går jeg til én-lunge.
Forbered en bronkieblokkerer for bronkoskopi.
-Skynd dere. -Ok.
-Kontakt hjertekirurgene også. -Ja vel.
Hold denne. Jeg skal ta en kikk.
Lungene og pleura er sammenvokst.
Derfor ble vevet revet opp istedenfor å løsne.
Ikke sant?
Noe kom i veien.
Hvorfor et arr? Du sa hun ikke hadde andre problemer.
Jeg sjekket grundig, men fant ingenting.
Jeg så ikke noe på røntgen heller.
Metningsnivået faller. Det er 94 % nå, men faller snart.
Hun mister luft på grunn av lungeskaden. Vi trenger lungekirurg nå.
Pinsett og Metzenbaum-saks.
Få ta en kikk.
Pleura og lungene er sammenvokst.
Har hun hatt tuberkulose?
Hun hadde ingen underliggende sykdommer.
HAR HOSTET MYE DE SISTE TRE ÅRENE
MEDISINSK HISTORIKK OG MEDISINER
HOSTET MYE DE SISTE TRE ÅRENE
Moren hennes skrev at hun hostet mye før.
Hvis tuberkulose laget arret,
ville verken røntgen eller CT ha oppdaget det.
Heldigvis er ikke alveolene for skadet.
Vi syr igjen riftområdet, setter inn en slange og ser hvordan det går.
-Greit. Vi begynner. -Ok.
-Jeg holder den. -Ok.
Ferdig.
Dr. Nam, jeg sjekker for luftlekkasjer. Utfør Valsalva-manøveren sakte.
Ok, jeg begynner.
Heldigvis ingen lekkasje.
Jeg sjekker for ventilasjonslekkasjer.
Tidalvolumet er stabilt.
Takk. Jeg avslutter nå.
Ok. Lykke til.
-Hold denne. -Ok.
Pinsett og Freer-elevator.
Operasjonen gjaldt verken liv eller død
eller var usedvanlig vanskelig.
Men det var vendepunktet i livene våre.
JP-rør, takk.
Pinsett også.
Jeong-woo virket å ha overvunnet alt.
Og hun virket å ha funnet sin plass igjen.
Når jeg ser tilbake,
var øyeblikket vi kollapset,
vendepunktet vårt.
Da vi trodde at livet var over,
var det en ny begynnelse.
Fortell dem at vi opererer henne igjen om seks måneder.
De kan kontakte meg med en gang om noe skjer.
Du var flink.
Takk. Nå vil ikke ungene plage meg mer.
Tusen takk.
Fint å hjelpe.
Lykke til på skolen.
Jeg har noe til deg.
Ta-da!
-Jøss, den er søt. -Så pen!
Greit. Vi må rekke flyet vårt. Takk for alt.
Takk.
Nettopp. Her.
Takk.
Ha det.
Bra jobba.
Du også. Skal vi spise noe godt til middag?
Jeg har en avtale.
KYLLINGSPYD SOM KOMPISER HUSKER
Det er en fin dag for kyllingspyd.
Skal vi… Kom igjen.
-Hallo. -Hallo.
Hei, Jeong-woo!
Hva bringer deg hit?
Vil du besøke oss?
Ja. Ok? Jeg vil finne ut hvor dårlig maten deres er.
Takk, Jeong-woo.
Trodde ikke du godtok det.
Jeg trodde jeg aldri fikk se deg igjen, bare savne deg!
Hva feiler det deg?
Sier du ikke si hei eller unnskyld?
Hvordan kan dere spise dette etter å ha skadet meg?
Spise? Jeg bare griller.
Jeong-woo.
Jeg er lei for det.
Jeg er
så lei for det.
Jeg trodde ikke du ville møte oss igjen.
Det var min første plan.
Men dere,
jeg ville ikke ha hatt noe
om jeg brøt båndene med dere.
Jeong-woo, unnskyld.
Vi skal betale tilbake pengene vi tok fra annonsene dine,
ved å selge masse spyd.
For å være ærlig
var kjæresten min gravid,
og mammas skjoldbruskkjertelkreft var tilbake.
Jeg var fortvilet.
Det var vel derfor jeg ble gal.
Hvordan har moren din det nå?
Hennes andre operasjon gikk bra.
Og jeg får en sønn snart.
For en lettelse.
Hva skjedde med dere? Hva er det med deg og Ha-neul?
-Hva mener du? -Gjenforeningen.
Dere to kom sammen til Min-hos restaurant.
Så ringte hun og kjeftet og krevde at jeg ba deg om unnskyldning.
Dater dere?
For å være ærlig…
Herregud.
Vil du bryte med ham igjen etter å ha blitt tilgitt?
Pass på hva du sier.
Jeong-woo ville ikke datet den kalde Ha-neul.
Hei.
Får jeg et glass?
Hei, Chan-yeong.
Hei, Ha-neul.
Forresten, hvorfor er du her?
Jeg inviterte henne.
Vi dater.
-Hva? -Seriøst?
Har du gjort noe galt?
Hva har skjedd?
Dere var fiender på skolen.
-Så hvordan? -Det ble slik.
"Det ble"?
Du er så pen.
Dere to.
Jeg kom ikke hit fordi jeg savnet dere.
Jeg så hvordan dere behandlet Jeong-woo før.
Jeg ringte så dere kunne si unnskyld til ham,
så det er ikke bra at han drikker sammen med dere.
Jeg kom for å si at dere burde for alltid være lei dere
for det dere gjorde mot ham.
-Ok. -Ok.
Og hva sa du, Chan-yeong?
"Jeong-woo ville ikke datet den kalde Ha-neul"?
Vil dere se hvor fæl jeg er?
Nettopp. Og det sier en person som nesten skrev
en unnskyldning etter å ha fulgt henne.
-Jøss. -Hva mener du?
-Hvem fulgte hvem? -Chan-yeong.
Hør.
Det var ikke noe seriøst.
Bare et minne fra ungdommen.
Noe slikt.
"Bare et minne"?
Hvorfor går det ikke?
Jeg har holdt på i tre dager, hvorfor kommer jeg ingen vei?
Hvordan løser jeg dette?
Det gjør meg gal. Ingen av metodene fungerer.
Jeg er ferdig! Jeg skal ikke på universitetet!
Se.
Dette er funksjonen.
Finn differansekvotienten og erstatt denne med den.
Du bråker slik.
Du, Ha-neul.
Liker du Pikachu-svinekotelett? Jeg kan spandere.
Hva med svinekotelett med sennep og ketsjup
og brus?
Ha-neul,
du er den peneste jenta på skolen.
Da du kom, trodde jeg du var en gudinne.
Du er den peneste toppeleven jeg har sett.
Nei, du er bare den peneste.
Du er bare pen.
Du er den dummeste eleven jeg har undervist.
Pikachu-svinekotelett, liksom.
Fikk du sjokk av Pikachu eller noe?
Herr Han, få forklare.
Ha-neul, jeg tar meg av denne Pikachuen. Gjør skolearbeid.
-Ha det. -Takk.
Min herre!
-Kom hit. -Vi ses ved snacksbua!
Du tar feil.
Det var ikke slik.
Jeg hadde slitt med et spørsmål i dagevis.
Så jeg var rørt da hun løste det for meg.
Jeg gjorde det for min skyld, ikke din.
Du mumlet og forstyrret meg i arbeidet, derfor løste jeg den.
Nei. Hun gjør aldri oppgaver for andre.
Jøss, hvordan kan du ta så feil når du baksnakket henne hele tida?
Gi deg. Jeg vet jeg skadet deg, men la oss få fakta på det rene.
Du gjorde all baksnakkingen. Vi var bare enige.
Du har blitt helt gal!
Når gjorde jeg det?
Antakelig hver dag.
Du hatet å se hvor ivrig hun var med skolearbeidet.
-Nettopp. -Du ville ikke være nær henne.
-Skulle ønske hun stuket foten. -Ja.
Hva annet?
Husker du da hun løste den ligningen?
Det er pinlig å si det.
Er ikke Ha-neul plagsom?
-Jo. -Veldig.
Jeg er vel bedre i kalkulus enn henne?
-Jo. -Ikke bare kalkulus.
Helt sant.
Mellomnavnet ditt er "Kalkulus".
Det er ikke sant.
Slett ikke.
Du.
Herregud!
Vi var så barnslige den gangen, ikke sant?
Ja, vi var så umodne.
Så glem at jeg likte deg en kort stund.
Vær så snill.
Alle guttene den gangen likte henne minst én gang.
Uk-ryeol fra kringkasting og Seok-pil som spilte baseball, likte henne.
-Var Ha-neul så populær? -Ja visst.
Jeg gjorde vel ikke noe feil?
Hva mener du?
Altså,
jeg ringte Mu-geun så han skulle gi deg en ordentlig unnskyldning.
Kanskje jeg var nysgjerrig.
Du var flink.
For hver nye artikkel om meg
måtte jeg lese kommentarene,
selv om jeg ikke burde.
Og én person forsvarte meg alltid.
Det var Mu-geun.
Seriøst?
Da tenkte jeg:
"Jeg burde tilgi folk
og være optimistisk."
Da ringte du ham.
Jeg skjønner.
Men
jeg har nok hørt for mye i dag til bare å være optimistisk.
Jeg visste ikke at kjæresten min var så populær.
Jeg var det. Guttene ba meg av og til ut.
Jeg vil si
én gang hvert semester.
Jøss, du var så populær.
Var du aldri på date på grunn av skolearbeid og jobb?
"Aldri på date"?
Ba-da sa at du alltid hadde vært singel.
Det er ikke sant. Jeg sa jeg hadde datet før.
Var det sant?
-Ja. -Med hvem?
En fyr fra nabolaget som fulgte etter meg i tre år.
-Når? -Første året på universitetet.
Jeg følte meg voksen da jeg begynte der,
så jeg ville prøve dating, men…
-Men? -Vi slo opp etter fem timer.
Studier virket morsommere.
Herregud.
Hva gjorde ham så spesiell
når gutter ba deg ut hvert semester?
Det var kjølig en kveld.
Og han ga meg jakken sin.
-Er det alt? -Ja.
-Ingenting mer? -Nei.
-Ha-neul. -Ja?
Jeg kan gjøre det mye bedre.
-Jeg tar av klærne mine bedre. -Hva mener du?
Jeg er seriøs.
-Skal jeg ta av denne? -Nei!
-Skal jeg? Ha-neul. -Ta den på.
Er ikke dating fascinerende?
Noen ganger er du barnslig.
Noen ganger påvirker de minste ting deg.
Men du vil vel ikke bli påvirket? Ikke sant, Hong-ran?
Du vil ikke bli såret igjen.
Men jeg skal ikke såre deg. Jeg skal…
DU HAR EN NY MELDING
DATTER
Pappa, jeg er hjemme snart. Bestill malatang til meg.
FRØKEN HONG-RAN
Jeg skal bare gjøre deg glad.
Er dette for banalt?
Pappa, bestill heller tteokbokki.
"Hong-ran,
jeg er annerledes
enn eksmannen din."
Den med mest krydder og ost.
Du må ikke gå slik, Hong-ran.
-Kom igjen. -Og glassnudler.
Jeg liker deg.
Godta min kjærlighet.
DATTER
Vent!
Slett.
Pokker ta!
Hva gjør jeg… Hvordan…
Eun-jeong, du skjønner…
Få forklare.
La oss bestille tteokbokki.
Vil du ha den mest krydrete med ost og gulrøtter?
-Nei, aubergine og sopp… -Pappa.
Ja?
Liker du noen?
Ja.
Ga "Hong-ran" meg de makronene?
Hvordan visste du det?
Du er ikke trendy nok til å kjøpe slike ting.
Hjalp hun deg med å kjøpe undertøy til meg og foreslå
at du økte ukepengene mine?
Ja.
Pappa.
Det er best å be en kvinne ut ansikt til ansikt.
Hva sa du?
Bruk dine fineste klær og lotionen som lukter best før du møter henne.
Ikke gå tomhendt.
Hva skal jeg ta med?
Kjøp noen blomster.
Ikke store. Små.
Vær nonchalant.
Ok. Nonchalant?
Skynd deg. Du har bestemt deg.
Greit.
Få kle på meg. Ok?
Hong-ran, kan vi møtes?
Så sent? Hvorfor?
Jeg vil si deg noe nå.
Om hva?
Det finner du ut ansikt til ansikt.
Hong-ran.
Jøss, unnskyld.
Du skulle si det ansikt til ansikt, men…
Hva ville du fortelle meg?
Tja…
La oss drikke og ikke tenke på bakrusen.
-La oss leve i øyeblikket. -Unnskyld?
Du tåler en del, så hva hindrer deg?
Jeg kan bli din bakrusdrikke.
Jeg liker deg.
Jeg liker det søte ansiktet, at du tar deg av sønnen din
og din nonchalante talemåte.
Følelsene mine for deg har vokst hver dag.
De vil fortsette å vokse.
Gi dem til meg.
Takk.
-Her. -Takk.
Jeg skal være ærlig.
At du var så populær, gjør meg urolig.
Hvorfor?
Du hadde en million abonnenter på NeoTube og fikk masse meldinger.
Det var fordi jeg var en plastisk kirurg som ga gode tips
og var vennlig mot seerne.
Men du vant guttenes hjerter fordi du så bra ut.
Det er…
Dette holder ikke. Dekk til ansiktet.
Gi deg.
Ja. Skal du ikke flytte?
-Flytte? -Ja.
Det er lite og ukomfortabelt her. Du har penger til å flytte.
Jøss. Men jeg vil ikke.
Du er så travel for tida,
så jeg ser deg bare ofte om jeg er her.
Mener du det?
Og jeg liker moren din
onkelen din og Ba-da.
Jeg føler meg svært nær dem.
Jeg vil bo hos dem.
I så fall,
vil du bli en del av familien?
Hva?
Være en del av familien.
Å nei!
Herregud!
-Hvor er det plaster? -I skuffen.
Fri…
Nei!
Hva er dette?
Jeg kjøpte alt til deg.
Alle sammen?
Hvorfor kjøpte du så mange?
Jeg visste hva du likte og kjøpte dem én etter en.
Men jeg visste ikke hvordan jeg skulle gi dem til deg.
Derfor har jeg ikke klart å gi dem til deg.
Du er utrolig.
Vi legger på salve først.
Ser ut som en ring.
Du har rett.
Jeg har bare denne plasterringen
når du har forberedt så mye.
Jeg liker denne bedre.
Du omfavnet meg som dette plasteret
da jeg hadde det vanskelig.
Dette var et rørende frieri.
Frieri?
Du ville ha meg i familien din.
Jeg mente at vi skulle være elskere som er som i familie.
Hei!
Vent.
Ikke få hjertet mitt til å banke og si det!
Tenk at du gjorde dette mot meg! Jøss.
-Jeg… -Så du skal være sånn?
Jeg skjønner. Ok.
Vent.
Jeg mente…
Hva gjør du?
Du er så pen.
Hva er dette? Så overdrevent. Jøss.
Jeg kunne ikke noe for det. Den skinner like mye som jeg liker deg.
Utrolig.
Vær familien min.
Min elsker, min venn
og kona mi også.
Jeg vil du skal være
alt det.
FRU KONG WOL-SEON
Si at du jobber nattskift.
Hva?
DOCTOR SLUMP
Jeg ble vel ikke avvist?
-Kom med det. -Du er bare en ungkar.
Sjefen vil ha meg i utlandet i seks måneder.
Det er fælt å forlate deg her.
Jeg sa jeg ikke vil stå i veien for karrieren din.
Jeong-woo.
Tuller du? Skal jeg vente i seks måneder?
Ikke dra!
Jeg er stolt over at du er en moderne kvinne.
Ikke forlat meg!
GRATULERER MED USA-DEBUTEN
Kan være glad i dag…
-Håper vi fortsetter å gå overens. -Ok.
…og trist i morgen.
Vi går.
Men det er greit.
Jeg skal gjøre et forsøk.
Finnes det tristhet, finnes det også lykke.
Og det er nok.
Tekst: Jon Sæterbø