DOCTOR SLUMP
Jag ville ge henne en ring.
Det har jag alltid velat.
Det var då jag insåg…
…att jag ville stå vid hennes sida
under en lång tid.
Kan jag få se den här?
-Visst. -Den som är öppen såhär.
Jag tar ut den åt dig.
Tack.
När och hur ska jag ge den till henne?
Ska jag ge den till henne så här? Eller så?
Eller…
…så här…
Eller så här?
Eller så här? Eller kanske så?
Eller…
Åh, nej!
Helvete också.
Var är den?
Vad gör du?
Inget särskilt.
Har du tappat något?
Nej. Oroa dig inte.
Du borde jobba. Följ dina drömmar.
Vad har du tappat?
Ett mynt. 100 won, men oroa dig inte.
Jösses.
Använd den här.
Vad?
Nej, gör inte så. Jag kan…
Jag fixar det.
Snälla, gör inte så.
Jag vill inte ge den till dig på det här sättet!
Ge mig vad då?
-Myntet? -Va?
-Jag köpte en present till dig. -En present?
-Du förstår… -Är det det?
Okej, jag säger det bara.
Jag ville ge dig den.
Kackerlackor!
Hitåt!
Du knuffade undan mig.
Inte alls. Jag är inte rädd för dem.
DOCTOR SLUMP
Varför ger de sig inte av?
Jag ville ge henne en ring.
Jag visste inte hur och när, men sen tappade jag den
under soffan.
Gissa vad jag hittade när jag letade?
Kackerlackor, så vi hoppade upp på soffan.
Jag kunde inte ge henne ringen.
Jag har hört historier om folk som gömt ringar i tårtor,
men inte under soffan.
-Du är sämst. -Strunt samma.
Hela grejen är hemsk.
Så vad sa du till henne? Berättade du om ringen?
Nej. Hur skulle jag kunna göra det?
Jag ville inte att den skulle påminna om kackerlackorna, så jag låtsades som inget.
Bra. Vänta lite.
Är det en förlovningsring?
Nej. Det var inte därför jag köpte den.
Men hon får gärna tro det, för jag vill att vi gifter oss.
Din egoist. Du kommer att förstöra hennes karriär.
-Varför då? -Men du.
Hon är säkert upptagen med sitt nya jobb,
låt henne fokusera på det.
Skulle det inte göra henne obekväm
om du gav henne en ring?
Du beter dig underligt. Varför ska jag lyssna på dig?
Jag talar av egen erfarenhet.
Och jag tycker att du tar det för snabbt.
Det har knappt gått ett år.
Ni måste dejta under ett helt år först.
Folk visar sina hemska sidor under olika årstider.
Vänta lite. Påstår du att hon är hemsk?
Jag pratade om dig.
Ha-neul är kanske fortfarande osäker på dig.
Vare sig det beror på hur länge ni har varit ihop
eller hennes nya jobb, är det för tidigt för en ring.
Kanske det, men varför känner jag mig förolämpad?
Ett sånt här.
Ett armband duger.
Glöm det.
Jag tar hand om det.
Var inte dum.
Hej, var det några problem med ringen?
Nej, inte alls.
Kan du visa mig några armband?
Gjorde jag det rätta?
BUSANS ORIGINALMILMYEON
Du är hemma sent.
Ba-da, du jobbar hårt nuförtiden.
Jag börjar tappa motivationen,
-men jag kämpar på. -Jaså?
Du kanske kan trösta mig genom att bjuda på lite tteokbokki?
Ja, det är klart. Ska vi beställa den kryddstarka?
-Jättegärna. -Verkligen?
Härligt.
Det är jättegott.
Det tog dem bara 20 minuter. Vilken otrolig värld vi lever i.
Ja, precis.
Så varför gör du inte likadant?
Vi kan erbjuda leverans som andra restauranger.
Inte en chans.
Buljongen blir kall och nudlarna alldeles mjuka.
Kvalitet över kvantitet, din dummer.
Du och din milmyeon. Är du grundaren, eller?
Förresten, varför äter inte Ha-neul med oss?
Hon är på jobbet.
Jaha.
Hon är så upptagen nu när hon är professor.
Ta väl hand om henne.
Ge henne inte kackerlackor i present.
-Hur visste du det? -Det gör inget.
Par skämtar med varandra på det sättet ibland.
Det var inget skämt!
Ärligt talat
tänkte jag ge henne en ring.
Men jag tappade den och den rullade in under soffan.
Jag försökte hitta den när det hände.
Jag förstår.
Vi säger inget till henne, men se till att torka av den.
Morbror, det räcker inte.
Hon förtjänar bättre än så.
Du vet hur hon är.
Hon är professor nu. Det vore fel.
Glöm hennes jobb. Hon har alltid varit singel.
Hon har aldrig fått smycken från en kille.
Det är hennes första och sista ring.
Det vore fel att ge henne en ring som legat bland damm och kackerlackor.
-Tycker inte du det? -Jo, det är klart.
Så jag köpte ett armband istället.
-Armband är inte hennes grej. -Va?
Mamma gav henne ett guldarmband när hon blev läkare.
Hon tyckte det var jobbigt
och kunde inte ha på sig det under operationerna.
Sen sålde du det i smyg och fick dig en ordentlig utskällning.
Mamma pryglade mig. Jag har fortfarande ärr.
Jag måste vara någonstans nu.
Tack för maten.
Va?
Ursäkta.
Du igen? Är det något fel på armbandet?
Halsband. Får jag se era halsband?
Du är svår att ge bort.
Vad gäller dig…
Hon kanske inte gillar dig.
Och du…
Jag hoppas att hon gillar dig.
Exakt när och hur ska jag ge henne det?
Inte i närheten av en soffa eller kackerlackor.
Inte här hemma och absolut inte på kliniken.
Jag behöver gå till en läkare.
Jag håller på att bli galen.
-Jag… -Kolla! Jeong-woo fick jackpot!
Det är för tidigt för en massa ståhej. Vadå, jackpot?
Kolla.
Jeong-woo är svinrik nu.
-Han har fått 2,5 miljarder won. -Va?
Kolla här. Det står i en artikel.
"Som Macao-mordfallets största offer
fick Yeo tillbaka straffavgifterna han betalade."
Ha-neul, visste du om det här?
Ja. När publicerades artikeln?
För några timmar sen.
Vänta lite.
Han är rik, men bjöd mig på tteokbokki först igår?
Han beställde inte ens blodkorv.
Bjöd han dig på middag igår igen?
Jösses, sluta besvära honom.
Det gör jag inte.
Han tycker om att umgås med oss. Han har inte många vänner.
Det är klart att han har.
Ja, han kanske hade det förut.
Han förlorade alla sina vänner efter olyckan.
Och han förlorade nyligen sin barndomsvän…
Jag går nu.
Vänta lite. Ät lite först.
Ha-neul!
Kom hit så att jag kan slita dig i stycken!
Du kan väl gulla med mig med!
Jag kanske klantar mig, men jag är också värdefull!
Din lilla skitunge!
Hon fick inte ens äta tomater till frukost!
-Jeong-woo, är du vaken? -Ja.
Jag tänkte ringa dig. Jag har saknat dig.
Menar du det? Vi kan väl ses på tre?
Vad menar du?
Dyker du bara upp?
Kanske det, så räkna till tre.
Okej. Jag ska koncentrera mig.
Ett.
Två.
-Tre! -Jösses!
Jag trodde att du var hemma.
Jag kunde inte sova, så jag gick ut och joggade, sen följde jag efter dig upp.
Gjorde du?
Jag har en kvart på mig. Ska vi ta en kaffe?
Jättegärna.
Kom in.
Okej.
Här har du ditt iskaffe.
Tack.
Vad gott.
Förlåt att jag bröt mitt löfte och har varit så upptagen.
Be inte om ursäkt. Du gör som du vill.
Jag vill inte stå i vägen.
Ursäkta.
Jeong-woo, jag älskar dig.
-Va? -Vad är det?
Ba-da skickade nyss ett sms. Vad är det med honom?
Vilken idiot.
Lyssna noga.
Var på din vakt och våga inte ge Ba-da några fickpengar.
Han vet att du har pengar.
Vad menar du?
Han fick veta om pengarna, men inte av mig.
Jag vet.
Jag såg artikeln.
Jösses.
De lämnar dig inte dig ifred.
Varför kan de inte bara sköta sitt?
Du har gått igenom tillräckligt.
-Men det… -"Är okej"?
Var det det du tänkte säga?
Nej, artikeln är inte okej.
Men det är okej, för du är vid min sida.
Jag känner mig också obekväm.
Kommentarerna var sårande.
Det fanns folk som trodde att jag låg bakom mordet.
Sen blev jag ännu mer sårad när mina bekanta också började tro det.
Jag hatar
att folk får se min smärta utan att jag vill det.
Men det är okej, för du är här.
Oroa dig inte för mig,
så fokuserar vi på operationen nästa vecka.
Okej.
Just det, vill du se fallen jag har samlat ihop?
USB-minnet är i lådan.
I byrålådan? Här?
Nej!
Vad är det? Varför får jag inte öppna lådan?
Är det en skalbagge den här gången?
Det spelar ingen roll just nu.
I själva verket…
…har jag något till dig.
Jeong-woo!
Hej!
Jag är så stel nuförtiden.
Vad gör du här? Ska inte du vara på jobbet?
Jag kom för en kopp te.
Varför förklara mig?
-Och vad gör du här? -Just det.
Jag kom med lite frukost.
-Va? -Få se här.
Vi har wokad paprika och ansjovis, din favorit.
-Okej. -Bönor kokta i sojasås,
-kimchi med lök. -Det är för mycket.
Marinerad bläckfisk och sidfläsk.
Vet mamma om det här?
Du har inte ens köpt maten.
Kom igen, vi är en familj.
Mina pengar är dina, dina pengar är mina.
Mina pengar är hans, och hans pengar är mina.
Eller hur?
Så kan jag få låna 50 000 won…
-Jisses. -Jag visste det.
-Kom hit. -Ha-neul.
Sen när kan du göra halslås?
Om du kan, överför till Duna-banken.
-Mitt konto är 352 20020408. -Ha-neul.
Överför till mitt konto.
Trettiotusen won räcker.
-Tyst, annars får du 30 000 örfilar. -Ha-neul.
Okej. Jag hoppas att du överlever.
Har du inte gett det till henne?
Du har en ring, ett armband och ett halsband.
Du har en egen smyckesbutik, så vad väntar du på?
Jag vet inte.
Jag vill att det ska vara meningsfullt,
och rätt ögonblick.
Jag tänker fokusera på operationen nästa vecka,
så får vi se sen.
Ja, just det. Operationen är nästa vecka.
Ja.
Jag är ledsen, men jag lär inte kunna jobba på två dagar.
Be inte om ursäkt. Du gör det av goda skäl.
Men du kommer väl tillbaka sen?
Överge oss inte.
Det finns inget värre.
-Vem vet. -Din lille…
-Hej. -Hej.
-Ska inte du till jobbet? -Nej…
Du är så konstig ibland.
-Har något hänt? -Håll tyst.
Vad är det?
-Tyst. -Berätta.
Du kan berätta för mig.
Jag kanske kan hjälpa dig.
Lägg av, sa jag!
Pratar du med mig?
Nej, inte alls.
Med mig, då?
Nej, inte med dig heller.
Jag…
Vänta, Hong-ran. Jag…
Syster Do! Jag…
Vi gillar artikeln.
-Tack. -Vad är det som händer?
Varför beter ni er så konstigt?
Hej.
Folk har ringt hela morgonen.
Det har varit hektiskt.
Va? Varför har folk ringt?
Folk undrar om det är sant att dr Yeo fått ersättning
och om han tänker operera patienten med mikroti.
Så jag bad dem skriva en artikel.
Jag tycker inte det är rätt.
Dr Yeo fattade beslutet av ren välvilja.
Och du använder det för PR?
Jag använder honom inte.
Reportrar har hört av sig till oss,
och hans goda gärning kan vara ett gott exempel för andra.
Så det vore fint om folk hörde talas om det.
Det gynnar bara medierna och sjukhuset.
Dr Yeo och jag tänker inte utföra operationen om det är för PR.
Vårt PR-team pratar med honom just nu, så vi får se vad han säger.
Va?
Är dr Yeo här just nu?
-Hejdå. -Hejdå.
Jeong-woo.
Vad gör du här?
Vad tror du? Jag ville träffa dig. Har du pratat med PR-teamet?
-Så du vet. -Vad sa du till dem?
Jag sa att jag skulle tänka på saken.
Varför då?
Är du orolig för att det ska påverka mig här på jobbet?
Det här är absurt till att börja med.
Om något
vore det fel att avslöja patientens identitet.
Oroa dig inte. Jag tar hand om det.
Men…
Varför ska alla trakassera dig hela tiden?
Varför kan de inte bara lämna dig ifred?
I så fall borde åtminstone du behandla mig väl.
-Vad kan jag göra? -Vi kan äta ihop.
När kan vi äta middag tillsammans?
Jag har inga fler operationer idag.
Jag ska bara byta om.
Varför svarar du inte?
Det är bara en reporter.
För en intervju?
Jisses. Skulle vi kunna få en flaska soju?
-Visst. -Får du dricka alkohol?
Ja, det är klart.
Jag är upprörd och behöver en drink.
Men…
Varsågod.
-Ha-neul, läget? -Hej.
Jag tar en drink med Jeong-woo.
-Får jag haka på? -Vill du?
Nej, jag vill vara ensam med honom idag.
Vad elak du är.
Jag känner mig nere idag.
Varför känner du dig nere? Har något hänt?
Det gör inget. Låt henne komma.
Hej.
Ledsen att jag stör.
Inte alls.
Men jag skulle behöva lite alkohol.
Eller mycket.
Jag kände det på mig tidigare. Vad är det som händer?
Det är inte därför jag är deppig, men det var inte kul.
-Vad handlar det om? -Ja…
Kan jag prata öppet även om du och Bin är vänner?
Handlar det om Bin?
Ut med det.
Vem vet? Han kanske kan hjälpa dig att förstå.
Precis. Du får gärna berätta.
Som ni redan vet hade han och jag en grej.
Men precis efter att han erkänt det
såg jag syster Do kyssa honom.
-Va? -Va?
Det var inte med flit.
Hon snubblade och föll rakt mot honom.
Men det kändes ändå inte bra.
Och de verkade stå varandra nära under middagen.
Det tror jag inte.
-Nej. -Nu dricker vi.
Skål.
Jag insåg precis att mina känslor gör mig upprörd över småsaker.
"Är det här okej?"
"Kan man känna så här som mamma?"
Jag känner mig bara lite vilsen.
Det är förståeligt. Absolut.
Drick lite.
Jösses.
Ha-neul.
Du dricker var 15:e sekund. Vad sägs om att sakta ner lite?
Oroa dig inte.
Det smakar beskt idag, så en flaska räcker.
Bara en?
Att dela på? Eller en var?
En flaska var förstås.
Jag blev nästan besviken.
I så fall…
Påfyllning.
Ni dricker så fort att det verkligen börjar oroa mig.
Skål.
Jag var orolig.
Och jag hade rätt.
Vakna nu, hörni.
Nudlarna blir alldeles mjuka.
Ha-neul, du ville äta för att lugna magen.
Visst var det så du sa?
Ha-neul, Hong-ran äter sin mat.
Du kommer att få en svår baksmälla annars. Ha-neul? Andas du?
Det är gott, Ha-neul.
Jag är Jeong-woo.
Sedan när?
Sedan första början.
Är du full?
Det är du som är full.
Du sitter upp.
-Nu äter vi. -Vem är du?
Din pojkvän.
-Sedan när? -Sedan några månader tillbaka.
Vad är det här för slags samtal?
Ät nu, Ha-neul.
Du måste öppna den, kära flickvän.
Jaha.
Låt mig öppna den.
Tack.
-Drick långsamt. -Jeong-woo!
Dae-yeong, skynda.
-Skynda! -Det är Dae-yeong.
Ringde du honom?
Nej, du gjorde det.
Vad är det som händer?
Jösses. Mår du bra?
Varför gömmer du flaskan?
Vattnet…
-Jag… -Ha-neul!
Kom igen.
Helvete. Jag tappade den.
-Ställ dig upp. -Bråka inte.
-Okej. -Okej.
Härligt. Nu drar vi.
Jösses. Hur mycket har de druckit?
Inte mycket, men de drack rekordsnabbt.
Otroligt.
Varför stoppade du dem inte?
Allt det här är ditt fel.
Du sa att jag var sämst, men du är sämre.
-Vad menar du? -Hon berättade vad du gjorde.
Då borde du också veta att det var en olyckshändelse.
Jag är redan ledsen, din skit.
"Skit?"
Kalla honom inte det.
-Sluta plåga honom. -Just precis!
Var inte sådan mot Dae-yeong.
Han är patetisk.
Just precis!
Nej, Jeong-woo är ännu mer patetisk.
Han är den mest patetiska på hela gatan.
Dae-yeong är den mest patetiska i Seoul.
Nej, inte alls.
Jeong-woo är den mest patetiska i hela Asien!
Vad tror de att vi är? Hästar?
Vi tar en taxi innan det blir värre.
Gå du först.
Lycka till.
Jag tycker så synd om Jeong-woo.
Han är den mest patetiska i hela världen.
Jeong-woo…
Jag är den mest patetiska just nu.
Jeong-woo…
Vi är snart hemma.
Taxi!
Vi är hemma.
Kära nån. Varför är hon så full?
Hon hade inte druckit på ett tag, så hon blev full snabbare.
Hon kommer att ta kål på mig.
Vem är det hon ringer?
MIN DOTTER, PROFESSOR NAM
Mamma.
Jag har nattskift och kommer inte hem.
Hejdå.
Jeong-woo, jag ljög för mamma.
Jag sover hos dig inatt.
Ge mig inte den blicken.
Vart är du på väg?
Hejdå.
-Kan vi sätta oss en stund? -Visst.
Du.
Är du okej?
Ska jag köpa något mot baksmällan?
Nej, det skulle vara slöseri med alkohol.
Förresten,
det var inte dig jag pratade med i hissen.
Och det där med syster Do var inte med flit.
Det visste jag redan.
Men varför ignorerade du mina meddelanden?
Du förstår…
Jag tror
att dejtande är som att vara full.
När man är full har man inga problem.
Det är härligt att känna sig berusad.
Man skrattar åt småsaker.
Det känns som att gå på moln.
Men om man fortsätter att dricka
slutar det med att allt blir en enda röra.
Efter min skilsmässa
lovade jag mig själv
att jag aldrig mer skulle bli kär.
Jag har en son att ta hand om.
I slutändan
finns det bara smärtsamma minnen kvar.
Du gjorde mig lycklig.
Du brydde dig och hjälpte mig,
fick mitt hjärta att rusa på nytt.
Men om jag lever i den känslan och fortsätter dricka
kan jag vakna upp i smärtsam baksmälla.
Så jag är lite rädd.
Det är bäst för dig att du inte stör Jeong-woo.
Skit också.
Jag vägrar att sitta still!
Varför sov jag här?
Du gick ut hit mitt i natten för att du kände dig instängd.
Gjorde jag?
-Jeong-woo. -Ja?
Jag kan inte ge dig Ha-neul.
Hur ska jag kunna ge dig det här hemska fyllot?
Vad har jag gjort?
Jag skämdes över dig för första gången igår kväll.
Jag trodde aldrig att du skulle skämmas över henne.
Du har alltid skämts över mig.
Det räcker.
Alla kan vi bli fulla och besvärliga då och då.
Besvärlig?
Så hemsk var jag väl inte?
Ät nu.
Du måste öppna den, kära flickvän.
Jeong-woo, jag ljög för mamma.
Jag sover hos dig inatt.
Hur kan hon vara så söt hela tiden?
Helt ofattbart.
Snyggt. Ser bra ut.
Hon är så söt.
Vad gör du här?
Ja… Ha-neul ringde.
Ha-neul?
Hon var jättefull när hon ringde igår.
Hon ringde restaurangen och bad om mitt nummer.
Hon sa att jag måste be om ursäkt.
-Annars skulle hon döda mig. -Va?
Det är bäst så.
Jag ville ringa dig.
Men jag skämdes och ville inte göra saken värre.
Vad skulle jag göra?
Men jag är glad att jag kan be om ursäkt nu.
Förlåt, Jeong-woo.
Jag visste inte att vår vänskap var så ytlig.
Jag höll på att förlora allt och kände mig vilsen.
Jag ångrar att jag sårade dig.
Jag skäms så.
Det är olikt dig.
Jag kan knäböja om du vill.
Vet du vad? Det tänker jag göra. Jag kan uppoffra mina knän.
Var inte så dramatisk.
Visst.
Jag förlåter dig.
Jag…
KALL MILMYEON KRYDDSTARK MILMYEON
Du borde nog gå.
Okej. Vi ses.
-Hej, det är Yeo Jeong-woo. -Hej, dr Yeo.
Jag ringer från Daehans sjukhus.
Det handlar om vårt samtal igår.
Jag bad om en intervju inför operationen
och ville att du skulle ta en bild av patienten efteråt.
Glöm allt det.
Okej.
Vad fick er att ändra er?
Professor Nam Ha-neul sa
att ni tänkte dra er ur operationen om ni var tvungna att göra det.
Jag ber uppriktigt om ursäkt.
Det gör inget.
Okej. Hejdå.
Så det var det här hon menade.
Mår du bra?
Varför drack du så mycket?
För att jag var orolig för din skull.
Sedan vi blev tillsammans har jag sett dig lida
oftare än jag sett dig le.
Vet du vad?
Ibland föreställer jag mig dig helt ensam i den anklagades bås.
Och det får mig alltid att gråta.
Du har förlorat så mycket.
Folk hatade dig, trots att du var oskyldig.
Du förlorade vänner.
Ditt liv var förstört.
Så varför tjafsar de om ersättningen du fick?
Men sen
ville du spendera pengarna på att hjälpa andra.
Det var beundransvärt, men gjorde mig samtidigt ledsen.
Du satte aldrig dig själv först,
och det krossade mitt hjärta.
Gjorde det?
Om någon besvärar dig igen tänker jag se till att de får igen!
Jag ska se till att alla som sårat dig ber om ursäkt.
Jag har redan ringt dem.
Nu fattar jag.
-Har du inte gått till jobbet än? -Nej.
Jag förstår.
Då är det bäst att jag går.
Vänta. Vi kan väl gå tillsammans?
Vet du vad? Du skällde ut mig när jag blev full sist.
Men ibland kan man inte hjälpa det, eller hur?
Sant.
Förresten, var jag verkligen så hemsk?
Du var inte så illa.
Hur illa var jag då? Gjorde jag något dumt?
Nej, det gjorde du inte.
Okej.
Du gjorde inga misstag.
Men du hade fel om en sak.
Klantade jag mig?
Du sa att du ofta sett mig lida under vår tid tillsammans.
Säg det bara.
Men jag var lycklig betydligt oftare.
Du lärde mig hur man lindrar smärtan.
Jag lärde mig att glömma min sorg.
När jag såg dig…
…gråta över min smärta
fick det mig…
…att tro på känslornas kraft.
Så jag ville ge tillbaka
till andra som också led…
…på mitt eget sätt.
Sov du gott?
Ja, jag är i form. Du, då?
Allt bra, tack.
-Du tackade nej till intervjun. -Ja, det gjorde jag.
Jag ville inte fläcka ner vårt syfte.
Bra jobbat.
Låt oss fokusera på operationen.
Tack för att du förstod mig och accepterade mitt förslag.
Jag är mer än glad att delta i något så meningsfullt.
Har du sovit gott? Hur mår du nu?
Hon sov gott, för sängen var mjuk.
Hon vill tacka er och hoppas att operationen går bra.
Vi ska göra vårt yttersta, så oroa dig inte.
Tack.
Hur skulle du känna om att leda operationen?
Va?
Nej, det kan jag inte.
-Du är ju där. -Varför inte?
Du har gjort många liknande operationer.
Och vem vet?
Du kanske lär mig ett och annat.
Du står närmare patienten än jag.
Okej, du kan ditt jobb.
Så varför inte?
Okej. Jag ska göra mitt bästa.
Okej.
Bra. Andra sidan.
Andra sidan.
Jag påbörjar narkos.
Du kan andas normalt.
Ge patienten 35 mg propofol.
Jag ger henne 35 mg propofol.
Slå på narkosgasen, tack.
Hej, doktorn.
Hej.
Kan jag börja operationen?
Ja, det kan du.
Du får ansvara för donatorområdet,
så är jag redo med öronlappen.
Skalpell.
-Då börjar vi. -Ja.
Förstora snittet.
Varför går det inte att lossa?
Dr Song. Något annat vi behöver veta?
Nej, hon hade bara mikroti.
Inga andra syndrom eller problem.
Jösses.
Herregud.
Är det en bristning i lungan?
Tidalvolymen är låg.
-Få se. -Okej.
Lunghinnan är skadad,
lungorna också. Vi måste göra något nu.
Dr Nam, vi misstänker en lungskada.
Säg till direkt om syremättnaden sjunker.
Håll ut. Jag ska göra mitt bästa.
Okej.
Om hon får andningsproblem övergår vi till andning med en lunga.
Förbered en bronkialblockerare.
-Skynda. -Okej.
-Kontakta hjärtkirurgin. -Okej.
Kan du hålla den här?
Det finns adherens i lungorna och lunghinnan.
Det är därför vävnaden brister.
Ja, eller hur?
Något kom i vägen hela tiden.
Dr Song, du nämnde inget ärr.
Jag gjorde en noggrann kontroll, men kunde inte hitta något.
Röntgenresultaten visade inte heller något.
Hennes syremättnad sjunker. Den ligger på 94, men lär snart sjunka.
Hon förlorar luft. Vi måste operera omedelbart.
Pincett och Metzenbaum-sax.
Låt mig ta en titt.
Det finns adherenser i lunghinnan och lungorna.
Har hon haft tuberkulos?
Hon hade inga underliggande sjukdomar.
MYCKET HOSTA DE SENASTE 3 ÅREN
MEDICINSK BAKGRUND
HAR HOSTAT MYCKET UNDER DE SENASTE 3 ÅREN
Jag minns att hennes mamma nämnde att hon brukade hosta mycket.
Om ärret orsakats av tuberkulos
kan röntgen inte upptäcka det.
Alveolerna är inte alltför skadade.
Vi syr ihop det brustna området, och sätter in ett thoraxdränage.
-Då börjar vi. -Okej.
-Jag kan hålla. -Okej.
Klart.
Dr Nam, jag kollar efter luftläckor. Utför Valsalva-manövern.
Okej, jag börjar.
Det finns inga läckor.
Jag ska kolla efter andningsläckor.
Tidalvolymen är stabil.
Tack. Då avslutar vi det här.
Okej. Lycka till.
-Håll den här. -Okej.
Tång och pincett.
Operationen var varken livsavgörande
eller ovanligt komplicerad.
Men det var vändpunkten i våra liv.
JP-dränage, tack.
Pincett också.
Jeong-woo verkade ha kommit över allt.
Och hon verkade ha funnit sin plats än en gång.
När jag tänker efter
var ögonblicket då vi kollapsade
vändpunkten i våra liv.
Ögonblicket då vår värld föll samman
var början på något nytt.
Hon ska opereras på nytt om sex månader.
Meddela mig om något skulle hända.
Du klarade dig fint.
Thank you. Kids won't bother me anymore.
Thank you so much.
I'm so happy to help.
Good luck in school.
Something for you.
Ta-da!
-Vad fint. -So pretty!
Okej. Det är dags för oss att åka. Tack för allt.
Tack.
Just det. Här.
Tack.
Hejdå.
Snyggt jobbat.
Du också. Vad sägs om något extra gott till middag?
Jag har faktiskt planer ikväll.
KYCKLINGSPETT MAN MINNS
Kycklingspett passar perfekt.
Ska vi… Vi går.
-Hej. -Hej.
Hej, Jeong-woo!
Vad gör du här?
Kom du för att träffa oss?
Ja, det gjorde jag. Jag kom för att ta reda på hur dålig er mat är.
Tack, Jeong-woo.
Så du godtog min ursäkt?
Jag trodde att jag skulle behöva sakna dig för evigt!
Vad är det med dig?
Varför hälsar du inte eller ber om ursäkt?
Hur kan du äta kycklingspett när du sårat mig?
Äta? Jag grillar dem bara.
Jeong-woo.
Förlåt mig.
Jag är
verkligen ledsen.
Jag trodde att du aldrig skulle vilja se oss igen.
Det var planen från början.
Men vet ni vad?
Utan er
vore livet så tråkigt
Jeong-woo, jag är ledsen.
Vi betalar tillbaka pengarna vi fick från dina annonser
med allt vi tjänar här.
Om jag ska vara ärlig
var min flickvän gravid
och mamma fick sköldkörtelcancer igen.
Jag var desperat.
Det var nog därför jag blev galen.
Hur mår din mamma nu?
Bra. Hon blev opererad.
Och jag blir snart pappa.
Vad skönt att höra.
Förresten, vad har hänt med dig? Vad är det med dig och Ha-neul?
-Vad menar du? -Ni kom tillsammans
till Min-hos restaurang under vår återförening.
Sen ringde hon mig och krävde att jag skulle be om ursäkt.
Är ni tillsammans?
Ärligt talat…
Jisses.
Vill du bryta kontakten med honom igen, eller?
Tänk på vad du säger.
Jeong-woo skulle inte dejta Ha-neul.
Du.
Kan jag få ett glas?
Hej, Chan-yeong.
Hej, Ha-neul.
Ursäkta, men vad gör du här?
Jag bjöd in henne.
Vi är tillsammans.
-Va? -Allvarligt?
Gjorde du något fel?
Vänta lite. Vad hände?
Ni var svurna fiender i skolan.
-Hur? -Det bara blev så.
"Blev så?"
Du är så fin.
Hör på.
Jag kom inte för att jag saknade er.
Jag såg hur ni behandlade Jeong-woo.
Jag ville bara att ni skulle be om ursäkt,
så jag är inte glad att se er umgås.
Men jag kom för att säga att ni för alltid ska ångra vad ni
gjorde mot honom. Okej?
-Okej. -Okej.
Och vad sa du nu igen?
"Jeong-woo skulle inte dejta Nam Ha-neul?"
Ska jag svära åt dig?
Ja. Och det kommer från någon
som följde efter henne i skolan.
-Jösses. -Vad pratar du om?
-Vem följde efter vem? -Chan-yeong.
Hör på.
Det var inget seriöst.
Det är bara ett ungdomsminne.
Något i den stilen.
"Bara?" "Minne?"
Än sen? Vad är det för fel?
Jag har försökt i tre dagar. Varför fattar jag fortfarande inte?
Hur ska jag lösa det?
Det gör mig galen. Inget funkar.
Jag lär aldrig komma in på universitetet!
Hör på.
Det här är funktionen.
Hitta kvoten och substituera den.
Du är så hemskt högljudd.
Du, Ha-neul.
Gillar du Pikachu-fläskkotlett? Jag bjuder.
Vad sägs om lite fläskkotlett med senap och ketchup
och läsk till?
Jag ska vara ärlig, Ha-neul.
Du är den sötaste tjejen i skolan.
När du först började här trodde jag att du var en gudinna.
Du är den sötaste toppstudenten jag någonsin sett.
Nej, du är sötast av alla.
Du är bara så söt.
Du är den dummaste elev jag någonsin undervisat.
Pikachu-fläskkotlett? Struntprat.
Vad har Pikachu någonsin gjort mot dig?
Jag kan förklara.
Ha-neul, jag tar hand om honom. Gå och studera, du.
-Hejdå. -Tack.
Professorn!
-Kom här. -Vi ses vid kiosken senare!
Du misstar dig.
Nej, så var det inte.
Jag hade kämpat med ett mattetal i flera dagar.
Så jag blev rörd när hon löste det åt mig.
Jag gjorde det för min skull, inte din.
Du mumlade och distraherade mig från att plugga, det var därför jag löste det.
Det stämmer. Hon skulle aldrig lösa mattetal åt andra.
Jösses, hur kunde du tro så fel och prata illa om henne hela tiden?
Jag vet att jag behandlade dig orättvist, men fakta är fakta.
Det var du som snackade skit. Vi hakade bara på.
Du har blivit helt galen!
När gjorde jag någonsin det?
Typ varje dag.
Det störde dig att hon var så galen i plugget.
-Ja. -Du ville inte vara nära henne.
-Önskade att hon skulle göra sig illa. -Ja.
Vad mer?
När hon löste ekvationen…
Jag vågar knappt berätta.
Visst är Ha-neul otrevlig?
-Ja. -Helt klart.
Visst är jag bättre på matte än hon?
-Ja. -Inte bara på matte.
Jag håller med.
Du kallas mattesnille.
Det är inte sant.
Inte alls.
Herregud.
Jisses!
Vi var så barnsliga på den tiden, eller hur?
Ja, vi var alla barnsliga.
Så snälla, glöm att jag gillade dig.
-Snälla. -Snälla.
Ärligt talat, alla killar gillade henne vid något tillfälle.
Uk-ryeol från nyhetsklubben gillade henne, basebollspelaren Seok-pil också.
-Var Ha-neul så populär? -Det kan du lita på.
Gjorde jag bort mig?
Vad menar du?
Jag menar,
jag ringde bara Mu-geun så att han skulle be dig om ursäkt.
Gick jag för långt?
Nej, inte alls.
Varje gång det skrevs en ny artikel om mig
läste jag kommentarerna,
även om det var dumt.
Och det fanns någon som alltid försvarade mig.
Det var Mu-geun.
Allvarligt?
Det var då jag tänkte:
"Ja, jag borde börja förlåta
och vara optimistisk."
Det var då du ringde honom.
Jag förstår.
Men…
Jag hörde för mycket idag för att bara vara optimistisk.
Jag visste inte att min flickvän var så populär.
Ja… Ja, det var jag. Killar bjöd ut mig ibland.
Kanske
en gång per termin.
Du var verkligen populär.
Så du dejtade aldrig på grund av plugg och jobb?
"Dejtade aldrig?"
Ba-da sa att du alltid varit singel.
Nej. Jag sa ju att jag hade dejtat förut.
Var det sant?
-Ja. -Med vem?
En kille från grannskapet som följde efter mig i tre år.
-När? -Första året på universitet.
Jag kände mig vuxen när jag kom in på universitetet,
så jag gav dejtandet en chans, men…
-Men? -Vi gjorde slut efter fem timmar.
Det var roligare att plugga.
Jisses.
Många killar bjöd ut dig,
så vad gjorde honom så speciell?
Det var kyligt en kväll.
Och han gav mig sin jacka.
-Var det allt? -Ja.
-Inget mer? -Nej.
-Ha-neul. -Ja?
Jag kan göra det bättre.
-Jag klär av mig bättre. -Vad menar du?
Jag menar allvar.
-Så? Ska jag ta av mig jackan? -Nej.
-Ska jag det? -Jisses, nej.
Dejtande är fascinerande.
Ibland är man barnslig.
Minsta lilla sak kan påverka en.
Men man vill inte bli påverkad, eller hur?
Man vill inte bli sårad igen.
Men jag ska inte såra dig. Jag ska…
NYTT MEDDELANDE
DOTTER
Pappa, jag kommer snart. Beställ lite malatang åt mig.
HONG-RAN
Jag vill bara göra dig lycklig.
Är det för smörigt?
Pappa, beställ tteokbokki istället.
"Hong-ran,
jag är inte
som din ex-man."
Den kryddiga med ost.
Jag kan inte släppa taget om dig.
-Kom igen. -Och nudlar också.
Jag gillar verkligen dig.
Ge mig en chans.
DOTTER
Vänta!
Radera.
Helvete också!
Vad ska jag… Hur…
Eun-jeong, du förstår…
Låt mig förklara.
Vi beställer tteokbokki.
Ville du ha den kryddiga med ost och morötter?
-Aubergine och svamp… -Pappa.
Ja?
Är du kär?
Ja.
Var det den här "Hong-ran" som gav mig makronerna?
Hur visste du det?
Du är inte tillräckligt trendig för att köpa sådant.
Var det hon som hjälpte dig att köpa underkläder till mig
och som föreslog högre veckopeng?
Ja.
Pappa.
Det bästa är att bjuda ut en kvinna personligen.
Va?
Ta på dig dina bästa kläder och lite parfym innan du träffar henne.
Gå inte tomhänt.
Så… Vad ska jag ta med mig?
Köp blommor.
Inte för många. En liten bukett.
Var avslappnad.
Okej. Avslappnad?
Skynda dig. Du har bestämt dig.
Okej.
Jag ska bara byta om. Okej?
Hong-ran, kan vi ses en stund?
Så här sent? Varför det?
Jag har något jag måste berätta.
Vad handlar det om?
Jag säger det när vi ses.
Hong-ran.
Jag är ledsen.
Du sa att du skulle berätta, men…
Vad var det du ville berätta?
Ja…
Låt oss dricka utan att oroa oss för baksmällan.
-Vi lever i nuet. -Va?
Du kan hantera alkohol, så vad väntar du på?
Jag ska bota din baksmälla.
Jag gillar dig.
Jag gillar ditt söta ansikte, hur du tar hand om din son
och ditt lättsamma sätt att prata.
Mina känslor växte sig starkare varje dag.
Och de fortsätter att växa.
Ge mig blommorna.
Tack.
-Här. -Tack.
Jag ska vara ärlig.
Jag blev lite orolig när jag fick reda på hur populär du var.
Varför då?
Du brukade ha en miljon följare på NeoTube och fick massor av meddelanden.
Det var bara för att jag var en plastikkirurg med bra tips
som var schysst mot tittarna.
Men du vann killarnas hjärtan bara för att du var så snygg.
Det är…
Det går inte. Dölj ansiktet från och med nu.
Snälla.
Okej. Tänker inte du flytta?
-Flytta? -Ja.
Det är litet och obekvämt här. Du har råd med att flytta nu.
Jösses. Men det vill jag inte.
Du har varit väldigt upptagen på sistone,
så vi kan ses oftare om jag bor här.
Tror du det?
Och jag gillar din mamma, morbror och Ba-da
mer och mer.
De står mig närmare än min familj.
Jag vill fortsätta att bo med dem.
I så fall,
vill du tillhöra min familj?
Va?
Bli en del av min familj.
Åh, nej!
Jösses!
-Har du plåster? -I byrålådan.
Fria…
Nej!
Vad är allt det här?
De är till dig.
Alla tre?
Varför köpte du så många?
Jag visste inte vad du gillade, så jag köpte smyckena ett efter ett.
Men jag visste inte hur jag skulle ge dem till dig.
Det är därför jag inte gett dem till dig än.
Du är helt otrolig.
Vi lägger på lite salva först.
Precis som en ring.
Ja, precis.
Du gav mig så mycket,
men allt jag har är en plåsterring.
Jag föredrar den här.
Du höll om mig som ett plåster varje gång
jag kämpade eller hade det svårt.
Det var det mest rörande frieriet någonsin.
Frieriet?
Ja, det om att tillhöra familjen.
Jag menade att vi skulle stå varandra nära som en familj.
Jaha.
Vänta lite.
Du fick mitt hjärta att rusa.
Jag kan inte fatta att du lurade mig.
-Jag… -Så det är allt?
Jag fattar. Okej. Jag förstår.
Vänta.
Du, jag menade bara…
Vad håller du på med?
Du är så söt.
Vad är det här? Det är för mycket. Jösses.
Men mina känslor för dig är överdådiga och gnistrande.
Otroligt.
Bli en del av min familj.
Min älskarinna, min vän,
min fru.
Jag vill att du
ska vara allt det.
KONG WOL-SEON
Säg att du jobbar natt.
Va?
DOCTOR SLUMP
Blev jag avvisad?
-Kom an bara. -Du är en ogift man.
Chefen vill att jag ska åka utomlands i sex månader.
Det känns hemskt att lämna dig här.
Jag sa ju att jag inte ville stå i vägen för dig.
Jeong-woo.
Skämtar du? Jag kan inte vänta i sex månader!
Snälla, åk inte!
Jag är så stolt över att du är en modern kvinna.
Lämna mig inte!
GRATTIS TILL RESAN
Lycklig idag…
-Är vi fortfarande vänner? -Okej.
…och plötsligt ledsen imorgon.
Då går vi.
Det gör inget.
Jag vill gärna åka.
Finns det sorg, finns det även lycka.
Och det räcker för mig.
Undertexter: Ellinor Ledger