ЛІКАР У КРИЗІ
Я хотів купити їй каблучку.
Завжди хотів.
Тієї миті я усвідомив,
що хочу бути з нею
дуже довго.
Можете показати мені цю?
-Авжеж. -Ту, відкриту.
Я дістану її для вас.
Дякую.
Але коли й як мені її вручити їй?
Я маю вручити це їй так? Чи отак?
Чи, мабуть…
так…
Чи ось так?
Чи так? Чи, може, так?
Чи…
О ні!
Трясця.
Де ж вона?
Що ти робиш?
Нічого.
Щось впустив?
Ні. Все гаразд.
Тобі треба працювати. Іди за мрією.
Що там? Що ти впустив?
Монету. 100 вон, але нічого страшного.
Боже.
Спробуй цим.
Що?
Ні, не роби цього. Я можу…
Я сам можу. Будь ласка.
Прошу, не роби цього.
Я не хочу вручати її тобі так!
Що вручати?
-Сто вон? -Що?
-Якщо чесно, я купив тобі подарунок. -Подарунок?
-Розумієш… -Це воно?
Гаразд, я просто скажу тобі.
Я хотів подарувати її тобі.
Таргани!
Іди сюди!
Ти мене відштовхнув і втік.
Не було такого. Я їх не боюся.
ЛІКАР У КРИЗІ
Чому вони не тікають?
Я хотів подарувати їй каблучку.
Я думав про те, як її їй подарувати, а тоді впустив її.
Та закотилася під диван.
Я шукав її, і здогадайся, що знайшов.
Там були таргани, тож ми запанікували. Розумієш?
Тож я не міг вручити їй подарунок.
Я чув розповіді, як люди ховають каблучки в тістечках.
Але ще ніколи не чув, щоб ховали під диваном.
-Ти найгірший. -Байдуже.
Усе жахливо.
І що ти їй сказав? Зізнався про каблучку?
Авжеж ні. Як я міг?
Увімкнув дурника, бо не хотів, щоб у неї потім була асоціація з тарганами.
Добре. Стривай.
Ця каблучка, яку ти хотів подарувати, вона для заручин?
Та ні. Я не для цього її купив.
Але я не проти, якщо вона так подумає, бо я б хотів із нею одружитися.
От вилупок. Ти змарнуєш їй майбутнє.
-Чого б це? -Гей.
У неї, певно, немає часу, бо вона помічниця професора,
тож дай їй змогу зосередитися.
Тобі не здається, що їй буде дуже незручно,
якщо ти раптом подаруєш каблучку?
Ти сьогодні на себе не схожий. Чому це ти маєш рацію?
Я говорю з висоти досвіду.
І я думаю, ти трохи квапишся.
Ще навіть рік не минув.
Треба побути з людиною цілий рік.
Люди показують свій темний бік в різні пори року.
Стривай. Гадаєш, у Ха-ніль є темний бік?
Ні, я про тебе говорю.
З точки зору Ха-ніль, у неї досі можуть бути сумніви щодо тебе.
Хай там як, судячи з тривалості стосунків
і її недавнього призначення на посаду, для каблучки ще зарано.
Ти правий, але чому я почуваюся ображеним?
Ось.
Браслету буде достатньо.
Забудь.
Я з цим розберуся.
Не сміши мене.
Вітаю, пане. Якась проблема?
Ні, жодної.
Можете показати мені браслети?
Чи правильно я вчинив?
ОРИГІНАЛЬНИЙ ПУСАНСЬКИЙ МІЛЬМЕЙОН
Ти тільки йдеш додому?
Ба-до, ти важко працюєш останнім часом.
Поступово я починаю втрачати мотивацію,
-але я досі тримаюся. -Правда?
Думаєш, ти міг би потішити мене, пригостивши токпоккі?
Авжеж. З'їмо найгостріші?
-Залюбки. -Серйозно?
Клас.
Смакота.
Знадобилося лише 20 хвилин. У якому чудовому світі ми живемо.
Саме так.
А чому у вас такого немає?
Зробімо доставку. У всіх ресторанів вона є.
Категорично ні.
Бульйон охолоне, а локшина розлізеться.
Якість важливіша за кількість, бовдуре.
Ти й твоя гордість за мільмейони. Можна подумати, ти їх винайшов.
До речі, чому Ха-ніль не з нами?
Вона досі на роботі.
Ясно.
Як стала професоркою, часу не лишилося.
Ти про неї добре дбай, гаразд?
Не приколюйся з неї, даруючи тарганів.
-Звідки ви знаєте? -Та нічого.
Іноді закохані підколюють один одного.
Я її не підколював.
Якщо чесно,
я збирався вручити їй каблучку.
Але впустив її, і вона закотилася під диван.
Я намагався її дістати, і тут таке.
Розумію.
Ми їй про це не розкажемо, а ти добре її витри вологою серветкою.
Дядьку Те-соне, це неправильно.
Вона заслуговує на краще ставлення.
Хіба ти її не знаєш?
Так, вона тепер професорка. Було б неправильно.
Ні. Забудь про її роботу. Вона все життя прожила сама.
Хлопці ще ніколи не дарували їй прикрас.
Ця каблучка була б у неї першою й останньою.
Не можна дарувати їй каблучку, що лежала серед пилу й тарганів.
-А ти що скажеш? -Згоден.
Тож я купив їй новий подарунок. Браслет.
-Браслети не те саме, що каблучки. -Що?
Моя мама подарувала їй золотий браслет, коли вона стала лікаркою.
Для неї це був клопіт, не носила його.
Сказала, що перед операцією доводилося знімати.
Тоді ти тихенько його продав, і твоя мама дала тобі прочухана.
Вибила з мене все лайно. Досі шрами є.
Я зараз маю бути в іншому місці.
Дякую за вечерю.
Що?
Перепрошую.
Ви знову повернулися. Якась проблема?
Кольє. Можна глянути на ваші кольє?
Тебе нелегко дарувати.
Щодо тебе,
ти можеш їй не сподобатися.
А ти…
дуже надіюся, що ти їй сподобаєшся.
Але коли й як саме мені вручити їй це?
Не там, де є диван чи таргани.
Не вдома, та в клініці буде ще дивніше.
Мені потрібен лікар.
Здається, в мене їде дах.
-Тоді я… -Дивися! Чонові-ву пощастило!
Надто рано чинити ґвалт. Він що, виграв джек-пот?
Послухай.
Тепер Чон-ву страшенно багатий.
-Він має 2,5 мільярди вон. -Що?
Тільки подивися. Навіть стаття є.
«Власники франшизи повертають частину штрафів
Йо, який найбільше постраждав від справи про вбивство».
Ха-ніль, ти про це знала?
Знала. Коли вийшла стаття?
Кілька годин тому.
Стривай-но. Зажди.
Він такий багатий, а вчора купив мені тільки токпоккі?
Не замовив ані оладок, ані ковбасок.
Учора він знову тебе пригощав?
Боже, перестань до нього чіплятися.
Я до нього не чіплявся
Йому подобається проводити час із нами. У нього немає багато друзів.
Авжеж, є.
Він сам так казав.
Після медичної помилки він утратив усіх своїх друзів.
А нещодавно втратив друга дитинства…
Я вже піду.
Стривай. З'їж це.
Ха-ніль!
Іди сюди, щоб я могла порвати тебе на шматки!
Чому ти не цінуєш мене?
Можливо, я необережний зі словами, але я теж цінний!
Маленька падлюко!
Не дав їй навіть помідорів на сніданок з'їсти!
-Чоне-ву, не спиш? -Ні.
Я збирався тобі зателефонувати, бо скучив.
Правда? Тоді давай зустрінемося на рахунок три.
Як це?
Ти з'явишся за три секунди?
Можливо, тож серйозно порахуй до трьох.
Добре. Я буду дуже серйозний.
Один.
Два.
-Три! -Боже!
Що? Я думала, ти вдома.
Не спалося, тож я пішов побігати. Тоді пройшов за тобою нагору.
Правда?
У мене є 15 хвилин. Вип'ємо кави?
Залюбки.
Заходь, будь ласка.
Добре.
Ось твоя кава з льодом.
Дякую.
Так смачно.
Вибач, що порушила свою обіцянку й була така заклопотана.
Не, не вибачайся. Роби те, що хочеш.
Не хочу тобі заважати.
Секунду.
Чоне-ву, я тебе люблю.
-Що? -Що це?
Ба-да мені написав. Що це з ним?
От йолоп.
Послухай уважно.
Будь пильним і не смій давати Ба-ді кишенькових грошей.
Він знає, що в тебе є гроші.
Про що ти?
Він дізнався про штрафи. Але я нічого йому не казала.
Я знаю.
Я теж бачив статтю.
Боже.
Вони ніяк не дадуть тобі спокій.
Чому вони не можуть займатися своїми справами?
Ти достатньо пережив. У чому справа?
-Але я… -«У нормі»?
Це ти хотів сказати?
Ні, я не в нормі через статтю.
Але я в нормі, бо ти поряд.
Звісно, мені незручно.
Було неприємно читати коментарі,
в яких люди підозрюють мене у скоєнні вбивства.
А тоді було ще більш неприємно, коли мої знайомі в це повірили.
Я ненавиджу те,
що люди дізнаються про мій біль проти моєї волі.
Але це нічого, бо ти тут.
Тож за мене не хвилюйся,
давай зосередимося на операції наступного тижня. Добре?
Добре.
Отже, хочеш переглянути випадки, які я зібрав?
У мене в шухляді є флешка.
У шухляді? У цій?
Ні!
Що таке? Чому мені не можна відкрити шухляду?
Цього разу там жук?
Зараз це не важливо.
Власне…
У мене для тебе дещо є.
Чоне-ву!
Привіт.
Останні дні я не в формі.
Що ти тут робиш? Хіба ти не маєш бути на роботі?
Я зайшла випити чаю.
Чому я виправдовуюся?
-А ти чому тут? -Так.
Я приніс тобі сніданок.
-Що? -Подивимося.
У нас тут обсмажений перець із анчоусами, твоя улюблена страва.
-Добре. -Квасоля в соєвому соусі.
-Кімчі із зеленої цибулі… -Цього забагато.
І пулькогі з кальмара й бекону.
Слухай, а мама про це знає?
Ти не маєш права, бо ти цього не купував.
Облиш, ми ж сім'я. У нас не та ситуація.
Мої гроші — твої гроші, а твої гроші — мої.
Мої гроші — його гроші, а його гроші — мої.
Правильно?
Тож я можу позичити 50 000 вон…
-О боже! -Я так і знала.
-Ходімо. -Ха-ніль.
Коли ти навчилася робити гільотину?
Якщо можеш, надішли у банк «Дюна».
-Мій номер рахунку 352-20020408! -Ха-ніль.
Перекинь грошей.
Вистачить навіть 30 000 вон.
-Замовкни, або вдарю 30 000 разів. -Ха-ніль.
Добре. Сподіваюся, ти виживеш.
Що? Ти досі їй його не подарував?
Слухай, у тебе є каблучка, браслет і кольє.
У тебе цілий ювелірний салон, що ж тебе зупиняє?
Я не знаю.
Хочу, щоб було особливим, навіть без освідчення,
але ніяк не випаде нагода.
Поки що зосереджуся на операції наступного тижня,
а тоді вже про це подумаю.
Правильно. У тебе наступного тижня операція.
Так.
Я два дні не зможу працювати. Пробач.
Не вибачайся. Ти робиш добру справу, я розумію.
Але ж ти повернешся?
Не хочу, щоб ти вів подвійну гру.
Це найгірше.
-Точно не знаю. -Ах ти ж мале…
-Привіт. -Привіт.
-А ти не йдеш на роботу? -Ні, я…
Ти іноді такий дивний.
-Щось сталося? -Тихо.
Що відбувається?
-Помовч. -Скажи.
Я тебе вислухаю.
Може, зможу якось зарадити.
Я сказав, геть!
Це ви кажете мені?
Ні, не вам.
Може, мені?
Ні, і не вам теж.
Я…
Зажди, Гон-ран. Я…
Сестро То! Я…
Добре. Дякуємо за статтю.
-Дякую. -Що відбувається?
Чому ви такі дивні?
Привіт.
Нам із самого ранку телефонують.
Така круговерть.
Дзвінки? Які?
Люди питають, чи правда, що лікар Йо отримує компенсації
і чи він насправді робитиме операцію пацієнтці з мікротією.
Тож я подякувала їм за статтю, яку вони напишуть.
Думаю, це неправильно.
Лікар Йо прийняв це серйозне рішення з доброї волі,
тож як на цьому рекламуватися?
Я його не використовую.
Ми отримуємо дзвінки від репортерів,
а цей його добрий вчинок може послужити добрим прикладом для решти.
Тому було б добре, якби люди про це дізналися.
Це добре лише для ЗМІ та лікарні.
Ми з лікарем Йо не робитимемо цієї операції для реклами.
Наш відділ реклами зараз із ним розмовляє, тож побачимо, що він скаже.
Перепрошую?
Лікар Йо зараз тут?
-До побачення, докторе. -До побачення.
Чоне-ву.
Що ти тут робиш?
А ти як думаєш? Прийшла до тебе. Ти вже говорив із відділом реклами?
-То ти вже чула? -Що ти їм сказав?
Сказав, що подумаю.
Навіщо?
Тебе турбує, що для мене це буде погано, бо я тут працюю?
Розумієш, це взагалі абсурд.
Тому що, в першу чергу,
я не дозволю розкривати особу пацієнтки.
Не хвилюйся. Я про це подбаю.
Але…
Чому вони й далі тебе підставляють?
Чому просто не дадуть нам спокій?
У такому разі хоч ти маєш добре до мене ставитися.
-Що я можу для тебе зробити? -Ходімо поїмо.
Коли ми зможемо повечеряти разом?
У мене сьогодні операцій більше немає.
Дозволь мені перевдягтися.
Чому ти не відповідаєш?
Я знаю, що це лише репортер.
Що? Це щодо інтерв'ю?
Боже. Пані, можна нам пляшку соджу?
-Авжеж. -Що? Тобі можна пити?
Звичайно, можна.
Я засмучена й дуже потребую випити.
Але…
Ось ваше соджу.
-Ха-ніль, що сталося? -Привіт.
Я пішла випити з Чоном-ву.
-Можна з вами? -І ти теж?
Ні, сьогодні я хочу побути вдвох.
Ти така лиха.
У мене сьогодні поганий настрій.
Чому поганий настрій? Щось сталося?
Я не проти. Скажи, нехай приходить.
Привіт.
Вибачте, що заважаю.
Та нічого.
Але мені сьогодні не завадить випити.
Навіть напитися.
Я сьогодні щось відчув. У чому справа?
У мене не через те похмурий настрій, але той випадок теж був неприємний.
-Через що? -Ну…
Я можу бути відвертою? Він близький із паном Піном.
Це через пана Піна?
Тоді розповідай нам.
Хтозна. Може, він допоможе тобі зрозуміти.
Вона має рацію. Говори відверто.
Як вам уже відомо, між нами роман.
Та коли він мені освідчився,
я побачила, як він мацав медсестру То.
-Що? -Що?
Випадково, звісно.
Вона спіткнулася і впала до нього.
Але коли я побачила, було неприємно.
І мені здалося, що під час тієї вечері між ними щось було.
Я так не думаю, що між ним і медсестрою То щось є.
-Правда. -Випиймо.
Будьмо.
Я зрозуміла, що в цих стосунках мене засмучують дрібниці.
«Чи це нормально?»
«Чи можу я як мама так поводитися?»
Раптом я розгубилася.
Це зрозуміло. Абсолютно.
Боже, випий.
Господи.
Ха-ніль.
Ти випиваєш кожні 15 секунд. Може, трішки збавиш оберти?
Не хвилюйся.
Сьогодні якось гірко, тож обмежуся пляшкою.
Лише однією?
По пляшці кожному чи на всіх?
Авжеж, кожному.
Я мало не розчарувалася.
У такому разі…
Тобі треба випити.
Мене дуже непокоїть такий темп.
Будьмо.
Я хвилювався.
І не даремно.
Агов, прокидайтеся.
Локшина розлізається.
Ха-ніль, ти хотіла рамьон, щоб покращити роботу шлунка.
Боже. Правда?
Ха-ніль, Гон-ран уже їсть.
Інакше в тебе буде похмілля. Ха-ніль. Ти дихаєш?
Ха-ніль, це смачно.
Я Чон-ву.
Відколи це?
Від самого початку.
Ти що, п'яний?
Це ти п'яна.
Ти прокинулася?
-Давай поїмо. -Ти хто?
Я твій хлопець.
-Відколи це? -Уже кілька місяців.
Що це за розмова?
Нумо їсти, Ха-ніль.
Кохана, треба відкрити кришку.
Точно.
Давай я тобі відкрию.
Дякую.
-Пий повільно. -Чоне-ву!
Те-йоне, поквапся.
-Швидко! -Це Те-йон.
Ти йому телефонував?
Не я, а ти.
Що відбувається?
Боже. Ти в порядку?
Навіщо ти ховаєш пляшку?
Вода…
-Я… -Гей, Ха-ніль.
Та ну.
Трясця. Впустила.
-Уставай уже. -Прошу, не сваріться.
-Добре. -Гаразд.
Чудово. Ходімо.
Боже, скільки ж вони випили?
Не багато, але збіса швидко.
Неймовірно.
Чому ти їх не зупинив?
Це все через тебе.
Ти сказав, що я найгірший, але насправді найгірший ти.
-Що ти хочеш сказати? -Вона розповіла, що ти робив на її очах.
Тоді ти маєш також знати, що то була випадковість.
Я й так уже засмучений, негіднику.
«Негідник»?
Не називай його так.
-Годі його мучити. -Правильно!
Не будь таким із Те-йоном.
Він жалюгідний чоловік.
Саме так!
Гей, Чон-ву більш жалюгідний.
Він найжалюгідніший на цій вулиці.
Гей, а Те-йон найжалюгідніший у Сеулі.
Це неправда.
Чон-ву найжалюгідніший у всій Азії!
Хто ми їм, коні? Боже.
Викличу таксі, поки я не став ще жалюгіднішим.
Добре, вам слід іти.
Хай щастить.
Мені так шкода Чона-ву.
Він найжалюгідніший у світі.
Чоне-ву…
Зараз я найжалюгідніший.
Чоне-ву…
Скоро ми будемо вдома.
Таксі!
Ми приїхали.
Боже. Чому вона така п'яна?
Вона давно не пила алкоголю, тому сп'яніла швидше.
Вона мене в могилу зведе.
Кому вона телефонує?
МОЯ ДОНЬКА, ПРОФЕСОРКА НАМ
Мамо.
У мене нічна зміна, додому не зможу.
Бувай.
Чоне-ву, я мамі збрехала.
Я сьогодні в тебе заночую.
Не дивіться так на мене.
Куди ви?
До побачення.
-Можемо хвилинку посидіти? -Авжеж.
Гей.
Ти в порядку?
Принести щось, щоб отверезіти тебе?
Ні, шкода алкоголю.
До речі,
я не з тобою говорив, коли сказав у ліфті йти геть.
І медсестру То я не збирався мацати.
Я все це знаю.
Тоді чому ігнорувала мої повідомлення?
Розумієш…
Я думаю,
ходити на побачення — це як напиватися.
Поки п'єш, ні за що не хвилюєшся.
Приємне сп'яніння.
Смієшся з усіляких дрібниць.
Відчуття, ніби хмарами ходиш.
Та якщо й далі так пити,
закінчиш погано.
Після розлучення
я сказала собі,
що більше ніколи не закохаюся.
Зрештою, мені треба дбати про сина.
У результаті
у мене будуть лише болючі спогади.
Ти зробив мене щасливою.
Ти дбав і допомагав мені,
і моє серце знову розкрилося.
Але я боюся жити цією миттю й пити далі.
Я не хочу прокидатися з болем, із похміллям.
Тож мені страшно.
Краще не муч Чона-ву.
Трясця.
Я не сидітиму спокійно!
Що? Чому я сплю тут?
Ти вийшла серед ночі, бо відчувала задуху.
Правда?
-Чоне-ву. -Так, пані.
Я не можу довірити тобі Ха-ніль.
Як я можу віддати тобі таку жахливу п'яницю? Ніколи.
Що я взагалі зробила?
Учора мені вперше було за тебе соромно.
Я ніколи не думав, що тобі буде соромно через Ха-ніль.
Ти тільки мене соромилася.
Годі вже.
Усі ми буваємо п'яними й нестерпними.
Нестерпними?
Сумніваюся, що все було так погано.
Ти їж.
Кохана, треба відкрити кришку.
Чоне-ву, я мамі збрехала.
Я сьогодні в тебе заночую.
Як їй удається весь час бути милою?
Неймовірно.
Чудово. Маєш гарний вигляд.
Вона така мила.
Що ти тут робиш?
Цей… Ха-ніль дзвонила.
Ха-ніль?
Учора вона дзвонила мені, п'яна в дрова.
Подзвонила до Міна-хо в ресторан, запитала мій номер.
Сказала, що мені слід перед тобою вибачитися.
-Інакше вона мене вб'є. -Що?
Я подумав, це на краще.
Я хотів подзвонити тобі.
Вирішив, тобі не сподобається, і мені було надто соромно.
Я не знаю, що робити.
Та я радий, що можу так перед тобою вибачитися.
Пробач, Чоне-ву.
Я не знав, що наша дружба буде такою дрібною.
Я ледь усе не втратив і не знав, що робити.
Я вічно шкодуватиму, що заподіяв тобі лиха.
Мені все життя буде соромно.
Це на тебе не схоже.
Якщо хочеш, встану на коліна.
Власне, так і зроблю. Можу пожертвувати своїми колінами.
Не драматизуй.
Добре.
Я приймаю твоє вибачення.
Я…
ХОЛОДНИЙ МІЛЬМЕЙОН ГОСТРИЙ МІЛЬМЕЙОН
Тобі час іти.
Добре. Ще побачимося.
-Йо Чон-ву. -Добрий день, лікарю Йо.
Це відділ реклами Лікарні університету Кореї.
Щодо нашої вчорашньої розмови.
Я просила вас дати інтерв'ю перед операцією,
а потім сфотографувати пацієнтку.
Прошу, забудьте про це.
Добре.
Чому раптом?
Професорка Нам Ха-ніль зателефонувала вчора й сказала,
що ви відмовитеся від операції, якщо доведеться це зробити.
Хочу принести вам мої щирі вибачення.
Нічого страшного.
Добре. До побачення.
Чи це вона мала на увазі?
Ти як?
Чому ти так багато випила?
Бо була засмучена через тебе.
За час, що ми були разом, я більше бачила твоїх страждань,
ніж усмішок.
Знаєш що?
Іноді я уявляю собі, як ти сам сидиш у кріслі підсудних.
І тоді я завжди плачу.
Ти так багато втратив.
Відчув стільки ненависті.
Утратив друзів.
Твоє життя було зруйноване.
То чому вони здіймають галас через компенсацію, яку ти отримав?
І знову ж таки,
ти хотів витратити гроші на допомогу іншим.
Ти мене вразив, але й серце розбив.
Поставив не себе на перше місце
і цим розбив мені серце.
Правда?
Якщо хтось знову тебе мучитиме, я змушу їх за це заплатити.
Кожного, хто тебе образив, я змушу принести вибачення.
Я вже телефонувала їм.
То ось воно що.
-Ти ще не пішов? -Ні.
Ясно.
Тоді я піду перша.
Зажди. Ходімо разом.
От бачиш? Коли я востаннє напився, ти мене насварила.
Але іноді цього не уникнути. Хіба ти не згодна?
Згодна.
До речі, я була настільки нестерпна?
Усе було не так погано.
Тоді наскільки погано? Я припустилася помилки?
Ні, не припустилася.
Так.
Ти не припускалася жодних помилок.
Але ти помилялася лише щодо одного.
Я помилилася, чи не так?
Ти сказала, що часто бачила мій біль за той час, що ми були разом.
Скажи мені вже.
Але я набагато більше усміхався.
Ти навчила мене зменшувати біль.
Я навчився забувати про сум.
Коли я бачив…
як ти плачеш через мій біль,
це дало…
мені віру в силу тепла.
Тож мені захотілося повернути це тепло
комусь, хто також відчував біль…
у власний спосіб.
Ви добре виспалися, пане?
Так, я в доброму стані. А ви?
У мене все добре завдяки вам.
-Чув, ви відмовилися від інтерв'ю. -Це правда.
Я не хотів спаплюжити мету.
От і правильно.
Зосередьмося краще на операції.
Дякую, що зрозуміли мене і прийняли мою пропозицію.
Я більш ніж радий бути частиною цього значимого проєкту.
Ти добре виспалася? Як почуваєшся?
Вона добре спала, бо ліжко м'яке.
Вона сподівається, що операція пройде добре, і хоче подякувати вам.
Ми дуже постараємося, тож не хвилюйтеся.
Дуже дякую.
Як ви дивитеся на те, щоб очолити операцію?
Перепрошую?
Ні, я не зможу.
-Ви будете поряд. -Чому ні?
Ви виконали багато подібний операцій за кордоном.
І хтозна?
Може, і я чогось у вас навчуся.
Я знаю, що ваші почуття до неї щиріші, ніж мої.
Гаразд, упевнений, ви свою домашню роботу виконали.
Може, сплануєте її самі?
Тоді я постараюся.
Чудово.
Так. Перевернемо.
І перевернемо.
Починаю введення анестезії.
Можеш дихати так, як тобі зручно.
Введіть 35 мг пропофолу.
Вводжу 35 мг пропофолу.
Пустіть наркотичний газ.
Вітаю, лікарю.
Вітаю.
Я можу починати операцію?
Так, пане.
Можете очолити благодійник, як домовлялися,
а я підготуюся до зовнішнього вуха.
Скальпель.
-Почнімо. -Так, пане.
Розкрийте ще трішки.
Чому воно так важко відділяється?
Лікарю Сон. Чи я маю знати про неї ще щось?
Ні, в неї тільки мікротія.
Інших синдромів чи ускладнень у неї не було.
Боже!
Господи.
Здається, це розрив плеври.
У неї низький об'єм повітря.
-Дозвольте мені. -Добре.
Плевра розірвана.
Підозрюю, легені теж ушкоджені. Треба лікувати.
Лікарко Нам, ми підозрюємо ушкодження легенів.
Якщо сатурація впаде, одразу кажіть.
Почекайте. Я постараюся зробити це швидко.
Так, лікарю.
Якщо є проблема з вентиляцією, вдамся до вентиляції однієї легені.
Підготуйте бронхоблокатор для бронхоскопії.
-Покваптеся. -Добре.
-Зв'яжіться з кардіохірургією. -Так, лікарю.
Можете потримати це? Я погляну.
У легенях і плеврі утворилася спайка.
Ось чому тканина порвалася, а не відділилася.
Правильно?
Щось постійно заважало.
Лікарю Сон, чому є шрам, хоч ви казали, що проблем немає?
Я ретельно все перевірив, але нічого знайти не зміг.
На рентгені теж нічого не було.
У неї сатурація падає. Зараз 94%, але невдовзі знизиться.
Вона втрачає повітря через травму легенів. Потрібна кардіохірургія.
Щипці й ножиці Меценбаума.
Дайте поглянути.
У плеврі й легенях спайка.
У неї був туберкульоз?
У неї не було патологій.
ОСТАННІ 3 РОКИ ВОНА БАГАТО КАШЛЯЛА
ІСТОРІЯ ХВОРОБИ ТА МЕДИКАМЕНТИ
БАГАТО КАШЛЯЛА ОСТАННІ 3 РОКИ
Я пам'ятаю, її мама казала, що раніше вона багато кашляла.
Якщо шрам від туберкульозу,
то ані рентген, ані КТ не могли цього виявити.
На щастя, альвеоли не надто пошкоджені.
Ми зашиємо розрив, ставте дренаж, і побачимо, що буде.
-Починаємо. -Добре.
-Я потримаю. -Добре.
Готово.
Лікарко Нам, я перевірю витоки повітря. Повільно зробіть пробу Вальсальви.
Добре, я почну.
На щастя, витоку немає.
Я перевірю витоки вентиляції.
Об'єм повітря стабільний.
Дякую. Я закінчу.
Добре. Успіху.
-Потримайте. -Добре.
Щипці й елеватор Фріра.
Операція не була ані смертельною,
ані якоюсь складною.
Та вона стала поворотною точкою в нашому житті.
Джексон-Пратт.
І щипці.
Здавалося, Чон-ву подолав це все.
І вона, здавалося, знову знайшла своє місце.
Якщо згадати,
мить, коли ми зомліли,
була нашою поворотною точкою.
У мить, коли наш світ розвалився,
з'явився новий початок.
За шість місяців їй зроблять другу операцію.
Скажіть мені, якщо будуть ускладнення.
Ви молодці.
Дякую. Діти мене більше не дражнитимуть.
Дуже дякую.
Я дуже радий допомогти.
Успіхів у школі.
У мене для тебе щось є.
Та-да!
-Як гарно. -Така гарна!
Добре. Нам час летіти. Дякую вам за все.
Дякую.
Дуже дякую.
Так. Візьміть.
Дякую.
До побачення.
Молодець.
Ти теж. З'їмо щось смачне на вечерю?
Мені, власне, треба в одне місце.
КУРЯЧИЙ ШАШЛИК ІЗ ЧОЛОВІЧИХ СПОГАДІВ
Погода вимагає курячого шашлику.
Може, мені… Просто ходімо.
-Привіт. -Привіт.
Привіт, Чоне-ву!
Що тебе сюди привело?
Прийшов з нами побачитися?
Так. Можна? Я пройшов перевірити, наскільки у вас несмачно.
Дякую, Чоне-ву.
Не думав, що ти приймеш моє вибачення.
Я думав, що більше тебе не побачу і сумуватиму довіку!
Та що з тобою?
Чому не привітаєшся чи не перепросиш?
Як ти міг їсти той шашлик, коли так мене образив?
Їсти? Я його тільки готую.
Чоне-ву.
Пробач.
Мені…
так прикро.
Якщо чесно, я думав, ти вже ніколи не захочеш нас бачити.
Спочатку так і було.
Але, слухай,
моє життя було б порожнім,
якби я обірвав зв'язок із вами.
Чоне-ву, мені правда прикро.
Ми повернемо додаткові гроші від твоєї реклами,
коли продамо багато шашлику.
Щиро кажучи, тоді
моя дівчина завагітніла,
а в мами повернувся рак щитовидної залози.
Тоді мені була конче потрібна допомога.
Думаю, через це я втратив розум.
А як твоя мама зараз?
Добре. Їй зробили операцію.
І невдовзі в мене буде син.
Яке полегшення.
До речі, що сталося з тобою? Як ваші з Ха-ніль стосунки?
-Ти про що? -Пам'ятаєте зустріч випускників?
Ви разом приходили до Міна-хо в ресторан.
Нещодавно вона подзвонила мені й вимагала, щоб я перед тобою вибачився.
Ви зустрічаєтеся?
Якщо чесно…
Боже мій.
Ти що, знову хочеш розірвати з ним зв'язок?
Стеж за своїм язиком.
Чон-ву ніколи б не зустрічався з холодною Ха-ніль.
Гей.
Принесете мені келих?
Привіт, Чан-йоне.
Привіт, Ха-ніль.
До речі, що ти тут робиш?
Я її запросив.
Ми зустрічаємося.
-Що? -Серйозно?
Чим ти завинив?
Стривай. Що, в біса, сталося?
У школі ви були затятими ворогами.
-Тож як? -Усе так вийшло.
«Так вийшло»?
Ти така гарна.
Ви двоє.
Я прийшла не тому, що за вами скучила.
Я бачила, як ви двоє раніше ставилися до Чона-ву.
Я подзвонила, лише щоб ви перед ним вибачилися,
тож я не рада, що ви з ним п'єте.
Однак я прийшла сюди сказати, що ви маєте довіку шкодувати,
що так вчинили з Чоном-ву. Ясно?
-Ясно. -Ясно.
Що ти там казав, Чан-йоне?
«Чон-ву ніколи б не зустрічався з холодною Ха-ніль»?
Мені тебе проклясти?
Так. Глибока думка від людини, що хотіла написати
вибачення після переслідування її.
-Боже. -Що ти маєш на увазі?
-Хто кого переслідував? -Чан-йон.
Послухай.
То було не серйозно.
Просто спогади про минуле.
Щось типу того.
«Просто спогади»?
Що? Що не так?
Я три дні над цим сиджу, то чому ж я застряг?
Як це розв'язати?
Це зводить мене з розуму. Нічого з цього не підходить.
Мені гаплик. Я не потраплю в університет!
Слухай.
Це функція.
Знайди диференціал й розділи це на нього.
Від тебе стільки галасу.
Гей, Ха-ніль.
Ти любиш відбивну «Пікачу»? Я можу тобі купити.
Як щодо відбивної з гірчицею, кетчупом,
а також содовою? Га?
Скажу тобі правду, Ха-ніль.
Я думаю, ти найгарніша дівчина в нашій школі.
Коли ти прийшла вперше, мені здалося, що ти богиня.
Ти найгарніша відмінниця, яку я тільки бачив.
Ні, ти просто найгарніша.
Ти просто гарна.
Ти найтупіший учень, якого я колись навчав.
Це ж треба, відбивна «Пікачу».
Що тобі зробила відбивна «Пікачу»?
Пане Хан, дозвольте пояснити.
Ха-ніль, я займуся цим Пікачу. Іди вчися.
-До побачення. -Дякую.
Пане!
-Іди сюди. -Побачимося пізніше в буфеті!
То непорозуміння.
Ні, все було не так.
Був приклад, з яким я багато днів боровся.
Тож мене зворушило, коли вона допомогла мені його розв'язати.
Гей, я зробила це заради себе, а не заради тебе.
Ти буркотів і відволікав мене від навчання, тому я його розв'язала.
Саме так. Вона б ніколи не розв'язувала чужих прикладів.
Боже, як ти міг так обманюватися, коли весь час казав про неї погані речі?
Облиш. Знаю, я тебе образив, але давай дивитися фактам у вічі.
Це ти казав про неї погані речі. Ми лише підтакували.
Ти зовсім збожеволів!
Коли це я таке робив?
Мабуть, щодня.
Тебе дратувало, що вона схибнулася на своєму навчанні.
-Так. -Ти не хотів стояти поряд із нею.
-Хотів, щоб вона забила ногу дверима. -Так.
Що ще він казав?
Пам'ятаєш, як вона розв'язала те рівняння?
Мені соромно казати.
Хіба Ха-ніль не нестерпна?
-Так. -Сто відсотків.
Я краще знаю матаналіз, ніж вона.
-Так. -І не лише матаналіз.
Цілком згоден.
Матаналіз — твоє друге ім'я.
Це неправда.
Зовсім ні.
Слухай.
Господи!
Ми були такими дітьми, правда?
Так, ми всі були незрілі.
Прошу, забудь, що ти мені подобалася.
-Будь ласка. -Будь ласка.
Якщо чесно, вона тоді всім хлопцям подобалася.
Ук-рьолу з клубу новин подобалася, а ще Сок-пілу з бейсболу.
-Ха-ніль була така популярна? -Ще б пак.
Чи я припустилася помилки?
Ти про що?
Просто
я подзвонила Му-геуну, щоб він як слід вибачився перед тобою.
Може, я лізла куди не слід.
Ти все правильно зробила.
Коли про мене виходили статті,
я не міг не читати коментарів,
хоч і знав, що не варто.
І була одна людина, яка завжди мене захищала.
Це був Му-геун.
Правда?
Тоді я подумав:
«Так, треба навчитися пробачати
і бути оптимістом».
І тоді ти йому зателефонувала.
Розумію.
Але…
Боюся, я сьогодні забагато почув, щоб бути лише оптимістом.
Я не знав, що ти була така популярна.
Ну… Так, була. Час від часу хлопці мене кликали на побачення.
Я б сказала,
раз на семестр.
Боже, ти була вельми популярна.
То твої навчання й робота дійсно заважали зустрічатися?
«Заважали»?
Ба-да казав, у тебе ніколи нікого не було.
Це неправда. Я розповідала, що зустрічалася раніше.
Це була правда?
-Так. -Із ким?
Місцевий хлопець, що три роки за мною ходив.
-Коли? -На першому курсі університету.
Коли я вступила у виш, відчула себе дорослою,
тож я спробувала зустрічатися, але…
-Але? -Ми розійшлися за п'ять годин.
Навчання видавалося прикольнішим.
Боже мій.
Що в ньому було особливого,
коли хлопці запрошували тебе гуляти раз на семестр?
Якось увечері було прохолодно.
Він дав мені свою куртку.
-І все? -Так.
-Більше нічого? -Ні.
-Ха-ніль. -Що?
Я можу зробити це набагато краще.
-Я роздягаюся краще. -Що це значить?
Я серйозно.
-Ну? Зняти це? -Ні!
-Може, так? Ха-ніль. -Боже, вдягни назад.
Хіба побачення не дивовижні?
Іноді поводишся по-дитячому.
Іноді на тебе впливають найменші дрібниці.
Але тобі не хочеться цього впливу. Так, Гон-ран?
Ти не хочеш знову пізнати цей біль.
Але я тебе не скривджу. Я…
НОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ
ДОНЬКА
Тату, я скоро буду вдома. Замов мені малатанг.
ПАНІ ГОН-РАН
Я тільки зроблю тебе щасливішою.
Чи це надто банально?
Тату, замов краще токпоккі.
«Гон-ран,
я не такий,
як твій колишній чоловік».
Найгостріше з сиром.
Я не можу просто відпустити тебе, Гон-ран.
-Та ну. -І скляну локшину.
Ти мені дуже подобаєшся, Гон-ран.
Прошу, не відштовхуй.
ДОНЬКА
Стоп!
Видалити.
Трясця!
Що мені… Як…
Ин-чон, розумієш…
Дозволь пояснити.
Давай замовимо токпоккі.
Ти хотіла найгострішу з сиром і морквою?
-Чи баклажаном і грибами… -Тату.
Що?
Тобі подобається жінка?
Так.
Ті макарони були від «Гон-ран»?
Як ти здогадалася?
Я знаю, ти не достатньо сучасний, щоб купувати такі речі.
Це вона допомогла тобі купити мені білизну і підказала
збільшити кишенькові?
Так.
Тату.
Найкраще запрошувати жінку на побачення особисто.
Що?
Перед зустріччю вдягни найкращий одяг і нанеси найприємніший лосьйон.
Не йди з порожніми руками.
А що ж мені взяти з собою?
Купи букет квітів.
Не купуй великий. Якийсь маленький.
Будь безтурботним.
Добре. Безтурботним?
Поквапся. Ти визначився.
Тоді гаразд.
Я піду вбиратися. Добре?
Гон-ран, можемо зустрітися на хвилинку?
Так пізно? Навіщо?
Я маю дещо тобі сказати просто зараз.
Про що йдеться?
Скажу при зустрічі.
Гон-ран.
Господи, вибач.
Ти казав, що скажеш при зустрічі, але…
Що ти хотів мені сказати?
Ну…
Давай просто вип'ємо, не думаючи про похмілля.
-Давай жити одним днем. -Що?
Ти вмієш пити, то що ж тебе зупиняє?
Я куплю ті напої для похмілля.
Ти мені подобаєшся.
Подобається твоє миле личко, як добре ти дбаєш про свого сина
і твоя безтурботна манера говорити.
Мої почуття до тебе росли щодня.
І продовжуватимуть рости.
Віддай його мені вже.
Дякую.
-Тримай. -Дякую.
Скажу чесно.
Мені стало трохи ніяково, коли дізнався, яка ти була популярна.
Чому?
У тебе було мільйон підписників на NeoTube, отримував безліч повідомлень.
Це було тільки тому, що я давав хороші поради як пластичний хірург,
був із ними привітним.
А ти підкорювала серця хлопців самою тільки своєю красою.
Це…
Так не піде. Відтепер закривай обличчя.
Я тебе благаю.
Так. Ти не збираєшся переїжджати?
-Переїжджати? -Так.
Тут мало місця й незручно. Ти маєш гроші на нове житло.
Боже. Але я не хочу.
Ти віднедавна така заклопотана,
тож бачити тебе часто я можу тільки тут.
Ти так думаєш?
І твої мама, дядько і Ба-да
до мене звикли.
Вони мені ближчі за мою власну сім'ю.
Я хочу й далі жити з ними.
У такому разі
хочеш приєднатися до моєї сім'ї?
Що?
Будь моєю сім'єю.
О ні!
О боже!
-Де аптечка? -У шухляді.
Пропо…
Ні!
Що це все таке?
Це для тебе.
Усе це?
Навіщо ти купив так багато?
Я не знав, що ти любиш, тож купував їх один за одним.
Але не знав, як їх тобі подарувати.
Тому досі не подарував.
Ти неймовірний.
Давай спочатку нанесемо мазь.
Схоже на каблучку.
Ти правий.
Ти стільки для мене підготував,
а в мене є лише пластир.
Це подобається мені значно більше.
Ти обіймала мене, як цей пластир,
коли мені було важко чи боляче.
Це була найзворушливіша пропозиція в житті.
Пропозиція?
Ти хотіла, щоб я був твоєю сім'єю.
Я мала на увазі, що нам слід бути коханцями, що близькі як сім'я.
Гей!
Стривай.
Коли я це почув, серце закалатало!
Не віриться, що ти мене надурила! Боже.
-Я… -То це й усе?
Я розумію. Добре. Все ясно.
Стривай.
Послухай, просто я мала на увазі…
Що ти робиш?
Ти така гарна.
Що це? Це занадто. Боже.
Я нічого не можу вдіяти. Її блиск символізує мої почуття до тебе.
Неймовірно.
Будь моєю сім'єю.
Коханкою, другом
і навіть дружиною.
Я хочу, щоб ти була
ними всіма.
ПАНІ КОН ВОЛ-СОН
Скажи їй, що в тебе нічна зміна.
Що?
ЛІКАР У КРИЗІ
Думаєш, мені відмовили?
-Нападай. -Ти лише холостяк.
Шеф хоче відправити мене за кордон на шість місяців.
Мені не хочеться залишати тебе тут.
Я казав, що не хочу тобі заважати.
Чоне-ву.
Ти жартуєш? Як я можу чекати шість місяців?
Прошу, не їдь!
Я так пишаюся, що ти сучасна жінка.
Не залишай мене!
ВІТАЄМО З ДЕБЮТОМ У США
Я можу радіти сьогодні…
-Давай ладнати, Ха-ніль. -Добре.
…і раптом засумувати завтра.
Ходімо.
Але це нормально.
Я приймаю вашу пропозицію.
Якщо є сум — буде і щастя.
І цього достатньо.
Переклад субтитрів: Руслан Поліщук