U bostonskoj policiji bio sam 38 godina.
Puno sam toga naučio.
Ali najvažnija je lekcija ova:
Ako netko nekom želi nauditi, to će nekako i učiniti.
Trudimo se spriječiti ovakve tragedije.
Ali ljudi imaju stranu koju nitko nikad ne vidi.
AMERIČKE POTJERE:
BOMBE NA BOSTONSKOM MARATONU
PRVO POGLAVLJE BIJELA KAPA, CRNA KAPA
Otrčao sam 59 maratona.
Bostonski je najbolji na svijetu.
NAČELNIK POLICIJE U BOSTONU
Odvija se oko Uskrsa.
Grad živne, cvijeće cvate.
Svi se vesele Danu domoljuba.
To je lokalni praznik u Bostonu.
Svi izađu i gledaju maraton.
To je velik i važan dan u gradu.
Massachusetts je među rijetkim državama gdje slave Dan domoljuba.
To je sjajno jer imamo bogatu povijest.
Lijepo je kad se vratim u grad
u kojem je moj naglasak normalan.
Stanovnici Bostona ponose se što žive u Bostonu.
Na svijetu nema boljih ljudi od stanovnika Bostona.
- Uspjeli smo! - Jebi se!
Znaju biti nepodnošljivi kad je sport u pitanju.
Idemo, Bruins!
Ali maraton je u Bostonu velika stvar.
To je najstariji američki maraton.
I najvažniji.
To je praznični dan, ljudima to mnogo znači.
Javni prijevoz ne radi, ulice su prepune ljudi.
Svake sam godine išla na maraton sa skupinom prijatelja
kako bismo gledali mog dečka Kevina.
Nisam mislio da ću trčati maraton.
Nisam ga otrčao do 42. godine.
To je sjajno. Kao zabava.
Svi navijaju za sve trkače. Taj dan svi smo jednaki.
Maraton počinje u Hopkintonu i dug je 42,2 kilometra.
Cilj je u gradu.
Svi su srdačni i žele ti sreću.
Ljudi su vrlo dobri i ljubazni.
Hopkinton je spreman.
Njihov moto je „Sve počinje ovdje” i to se osjeća u zraku.
Već je sudjelovanje u maratonu uspjeh.
Ne možete se samo prijaviti. Morate se kvalificirati.
Na vrhuncu ste života ako trčite maraton u Bostonu.
Središte Bostona, rijeka Charles. Dio velike proslave Dana domoljuba.
15. TRAVANJ 2013.
Taj dan imao sam priliku krenuti u prvom valu trkača.
BOSTONSKI MARATON 2013.
Bostonski maraton za neke je već počeo.
Spektakl bostonskog maratona je počeo, ali ponekad...
Poput drugih je maratona. Svi su sretni.
Dan nije mogao biti ljepši.
Treniram s tatom. Kratko će trčati sa mnom.
- Pozdravi ih. - Bok.
Prijateljica Krystle i ja kasno smo došle jer smo noć prije tulumarile.
Pogledajte.
Maraton prolazi kraj parka Fenway,
koji će se isprazniti kad završi utakmica Red Soxa i Raysa
pa će još tisuće ljudi izaći na ulice.
Kažu da pola milijuna ljudi prati bostonski maraton
na ulicama Nove Engleske.
Krystle nikad nije gledala maraton
jer je uvijek gledala Red Soxe.
Ta lopta leti preko zida!
Pedroia obilazi baze i to je optrčavanje!
Red Sox će pobijediti! Pobjeda na Dan domoljuba!
Krystle i ja došle smo onamo
i našle se na idealnome mjestu, na cilju.
Ulica Boylston prepuna je ljudi.
Zastave svih nacija.
Slikala sam zastave na cilju
i objavila ih na Facebooku.
Dopisivale smo se s prijateljima koji su nas pozivali k sebi.
Ali odlučile smo ostati
jer sam htjela slikati Kevina dok ulazi u cilj. Zato smo ostale.
Zauvijek ću pamtiti kako sam skrenuo u Ul. Boylton
i vidio cilj pet blokova dalje.
Koliko god da u tom trenutku patite, ta gomila navija za vas.
Ondje je bila moja obitelj, moji policajci.
Naježite se.
Maraton sam otrčao za tri sata i 35 minuta.
Bio sam oduševljen.
Tad sam uskočio u auto i odvezao se kući na jugu Bostona.
Počela se stvarati gužva na cilju. Dolazilo je sve više trkača.
Navijali smo za njih. „Bravo, uspjeli ste!”
Volim cijeli taj ugođaj i sve to navijanje.
To je kao velika ulična zabava.
Čekale smo Kevina,
a prijatelji koji su ga pratili javili su
da je dobio grč negdje u Cambridgeu
pa će zato malo kasnije ući u cilj.
Odlučile smo ostati jer smo bile na sjajnome mjestu.
O, Bože.
Ovdje je sjebano.
Idite tuda!
Sad je 8.30. Nešto je eksplodiralo na cilju.
Jesam li dobro čuo?
Potvrđujem.
Dvije eksplozije na križanju Boylstona i Exetera.
NULTI SAT PONEDJELJAK
PRVI SAT PONEDJELJAK
- Vanessa! - Koji je vrag?
- Ne! - Koji je kurac?
Došla sam k sebi na pločniku.
Nešto je grozno smrdjelo.
Jako mi je zvonilo u ušima i nisam dobro čula.
Tad je sve bilo kaotično.
Osvrnula sam se oko sebe i...
Ljudi su vrištali od užasa.
Idite tuda.
U jednom trenutku pogledala sam nogu jedne žene i pomislila:
„Ovo izgleda jako gadno.”
Morala sam zaustaviti krvarenje,
a imala sam samo remen.
Skinula sam ga i omotala joj ga oko nogu
da zaustavim krvarenje.
Preko radija su rekli
da bi mogla postojati i treća bomba.
Cesta je blokirana!
Nazvala sam tadašnjeg dečka. Rekla sam mu da ga volim.
Oprostite.
I da kaže mojoj mami da je volim.
A onda...
linija se prekinula.
Posvuda je bilo krvi.
Stopalo mi je bilo okrenuto u stranu. Slomilo se.
Ali bila sam uz Krystle i držala je za ruku.
Izgledala je kao krpena lutka.
Tek tad sam posve shvatila što se dogodilo.
Bilo je strašno.
Ne zabrinjavajte se zbog eksplozija.
To je bilo vrlo glasno.
Nekoliko mi je ljudi prišlo
i pitalo me kako se zovem, a ja nisam znala.
Kad su me stavili u Hitnu,
jedna je žena došla i rekla: „Izvolite svoj telefon.”
Uzela sam ga i stavila u džep,
ali to nije bio moj telefon.
Bio je Krystlein. I ne sjećam se više ničeg.
25 MINUTA POSLIJE EKSPLOZIJE
UDARNA VIJEST
Imamo udarnu vijest. Nešto se sada događa u Bostonu.
Kako smo doznali, odjeknule su bar dvije eksplozije
blizu cilja maratona.
Ovo su snimke uživo iz helikoptera.
Čini se da se dogodila tragedija
u Bostonu, u Massachusettsu.
Ne znamo što je eksplodiralo ni je li to bila nesreća.
Ne znamo je li to tko podmetnuo.
Sve oko mene bilo je u kaosu.
Netko je spomenuo
da je netko ovdje...
preminuo.
Tad smo najteže ozlijeđene pokušavali prevesti u bolnicu.
Zaustavili su me kraj cilja.
Policajci su rekli da je utrka otkazana.
Utrka je završila. Maraton je završio.
Rekli su da je eksplodirala bomba ili nešto.
Ali nitko nije ništa znao.
Trčite!
Svi su u žurbi odlazili iz grada.
Zvao sam Karen, ali sve su veze bile zauzete.
Tad sam shvatio da je to veliki problem.
Idemo! Svi ovuda! Ljudi, ovo je završilo! Idemo!
Kamo da odemo?
Poslije maratona bio sam u postaji.
Jedan moj narednik utrčao je i rekao:
„Javili su da su dvije bombe eksplodirale kraj cilja.”
Rekao sam: „Nemoguće. Pa sad sam bio ondje.”
Uskočio sam u auto i upalio sirenu.
Prelazeći most u 4. ulici
vidio sam uplakane ljude.
Vidio sam da je to strašno.
Kad sam došao onamo,
našao sam se sa šefom policije Davisom, koji je tek stigao.
Izašao sam iz auta i čim sam zakoračio na asfalt,
nagazio sam na krhotine.
Tad sam vidio štetu preko puta.
Tu količinu krvi i dijelova tijela na asfaltu
nikad nisam vidio.
Idemo! Do vrha!
To razaranje,
ta mlada tijela na tlu,
to nikad neću moći zaboraviti.
Odmah sam pomislio
da bi to mogao biti teroristički napad i to me dodatno uzdrmalo.
Nitko nije znao što da misli.
Svašta mi je prolazilo glavom.
Odakle da počnemo?
Novinar sam bio duže od tri desetljeća.
Kad se suočite s takvom situacijom, dotad neviđenom u Bostonu,
trudite se, kao istraživački novinar, doznati odgovore za svoju publiku.
Dojurio sam onamo dok su još postavljali žutu vrpcu.
Mislili su da bi to moglo biti nešto puno veće
od onog što se dogodilo.
To je svima izazvalo užas.
Ne znamo uzrok eksplozije.
Svi sad nastoje doznati što se točno dogodilo.
Bili smo u restoranu. Dvije snažne eksplozije.
Jedna blaža, druga snažna. Bilo je zbilja strašno.
Zvučalo je kao top.
Samo što mi kapu nije otpuhalo s glave.
Ne znam što govore, je li to nesreća ili nije.
Nitko ne zna što se dogodilo,
a policija je imala posla s mnogo zbunjenih ljudi.
Trkač je?
Ne zna engleski i ne možemo ga naći.
Policajac mi je rekao:
„Idite. Ne znamo što se još može dogoditi.”
Počeli su javljati o bombama diljem grada.
Pa onda i za sumnjiv požar u Knjižnici JFK-a.
To se dogodilo neposredno poslije dvije eksplozije.
Je li to povezano?
Dvije su eksplodirale.
Svi su očekivali treću.
Najviše smo se bojali drugog napada.
To nam je bila nepoznata situacija i trebao sam pomoć svih.
Odmah sam nazvao Ricka DesLauriersa.
POSEBNI AGENT FBI-a
Neki moji suradnici opisuju me
kao procjenitelja situacije.
Sve detaljno procijenim.
I nastojim doći do najboljeg mogućeg rješenja.
PRVI SAT PONEDJELJAK
DRUGI SAT PONEDJELJAK
Kad sam došao u Boston,
prvo sam se htio uvjeriti da ondje više nema bomba.
No za to smo morali ograditi mjesto zločina.
Morali smo ograditi 600 m oko Ul. Boylston
te po jedan blok sjeverno i južno od te ulice.
Bio je to grozan prizor. Strašno.
Posvuda je bilo krvi žrtava.
Osvrnuo sam se oko sebe i posvuda vidio vrećice.
U svakoj je mogla biti bomba.
Tad smo poslali ekipu za razminiranje
da vide ima li još bomba.
Imali smo pse.
Njušili su ruksake, izloge trgovina.
Prolazili smo onuda.
Sve su pregledali u potrazi za bombom
kako bi druge ekipe mogle sigurno raditi.
Nakon što smo se uvjerili da ondje nema eksplozivnih naprava,
pozvali smo pravobraniteljicu Ortiz.
Ona bi bila odgovorna za pravni postupak protiv bombaša.
DRUGI SAT PONEDJELJAK
Kad sam vidjela to razaranje,
oblio me hladan znoj.
Izgledalo je kao teroristički napad.
Vidjeli smo metalni šrapnel, krv.
Znali smo da je to bila eksplozivna naprava.
Poslali smo policajce na aerodrom da bi razgovarali s ljudima
koji su možda nešto snimili.
Tad smo odredili Black Falcon Terminal
kao stožer obrade dokaza.
To je vrlo važna lokacija, vrlo je sigurna i na dobrome mjestu.
Ondje smo prikupljali i obrađivali dokaze koje smo slali u Quantico.
Bilo je mnogo dokaznog materijala.
Nikad to nisam vidio u takvim razmjerima.
To je bio najveći takav slučaj u povijesti grada,
a nismo znali tko je odgovoran.
Poslali smo ljude da razgovaraju s ozlijeđenima.
Imam šrapnel u nozi i šakama.
Imam i opekline, ali imao sam sreću.
Nekim pacijentima na licu mjesta su amputirali udove.
Noge su im bile raznesene.
Tad smo doznali za sumnjivca
kojeg su odvezli u bolnicu.
Taj tip, državljanin Saudijske Arabije, izašao je iz dima.
Bio je krvav i u poderanoj odjeći.
Kad su policajci krenuli prema njemu, razgovarao je na mobitel.
Bacio ga je i razbio kad ih je vidio. Mobitel može biti detonator.
Imamo nekog u pritvoru.
Državljanin je Saudijske Arabije i bio je blizu mjesta eksplozije.
Pitao sam se je li on krivac.
ČETVRTI SAT PONEDJELJAK
Prvo što su javili
jest da imaju sumnjivca iz Saudijske Arabije.
Pretpostavljalo se da je to povezano s Al-Qaedom.
Više od deset godina ova se zemlja priprema na novi napad.
On se danas dogodio.
Bio je ozlijeđen i policija je razgovarala s njim u bolnici.
Razgovarali smo s njim i poslali specijalce u njegovu kuću.
Našli smo sumnjive materijale.
Službene dokumente, putovnice, problematične materijale.
Obzirom na težinu situacije, sve smo morali obaviti legalno
pa da, ako dokazi vode
do osobe za koju mislite da je to počinila,
možemo to upotrijebiti na sudu.
Obavili su premetačinu u stanu stranog studenta
koji je ozlijeđen u eksploziji i pokušao pobjeći,
no ništa nisu našli pa ga ne smatraju sumnjivcem.
Ispalo je da je samo žrtva. Nije imao ništa s tim.
Samo je bio Saudijac
koji živi u doba islamofobije.
Nema sumnje da je bilo predrasuda
glede mogućih počinitelja.
Nismo imali sumnjivce.
Imali smo neke tragove. Pripremali smo tiskovnu konferenciju
na kojoj ćemo ljudima reći što znamo o eksplozijama.
Rekao sam guverneru da je to možda terorizam
te da će FBI rado preuzeti istragu.
Rado sam im prepustio istragu.
Ali guverner je htio da ja vodim konferenciju.
Iznenadio sam se.
Ali tad sam shvatio razlog.
Političari ne vole javljati loše vijesti. To je prepustio meni.
Prepuštam vas Edu Davisu, šefu policije u Bostonu.
Hvala.
U 14.50 dogodile su se dvije istodobne eksplozije
blizu cilja bostonskog maratona.
Ljudi se moraju smiriti i moraju shvatiti
da istraga još traje
te da trebamo sve informacije koje su nam dostupne.
Zamolio sam ljude da nam donesu fotografije.
Ako je tko što vidio u to vrijeme,
trebali biste nas nazvati na 1-800-494-TIPS.
Često kad se dogodi nešto ovakvo, netko shvati:
„Bože pa rekao mi je
da to planira učiniti. Moram nazvati policiju.”
Dakle, to je bio teroristički napad?
Biste li rekli da je to bio teroristički napad?
Ništa još ne znamo sigurno.
ali i sami možete zaključiti na temelju onog što se dogodilo.
Kao građaninu i novinaru to mi je izgledalo kao teroristički napad.
Neki su kritizirali FBI što to odmah nije prozvao terorističkim napadom,
ali morali smo prikupiti dokaze.
PETI SAT PONEDJELJAK
ŠESTI SAT PONEDJELJAK
Te noći tražio sam Karen.
Nisam znao što se događa,
a moja me kći pitala
može li me staviti na Facebook.
MOLIM SE DA JE ONA DOBRO.
NADAM SE DA SI NA SIGURNOM.
Nazvao me Krystlein dečko Joe.
Joe je došao po mene.
Pokazao mi je sliku Karen i Krystle. Ležale su na pločniku.
To je već bilo na internetu.
Vidio sam im lice. Izgledalo je kao da u njemu nema života.
Odmah smo pošli u bolnicu.
Rekli su mi da je Krystle ondje.
Operirali su joj nogu. Pokušavali su joj spasiti nogu.
Ali Karen nije bila ondje.
Ništa mi nisu znali reći o njoj. Ništa nisu znali. Ništa.
Rekli su mi: „Ne znamo što bismo vam rekli.”
I nastavili su tipkati.
To nije imalo smisla.
Rekli su nam:
„Morat ćete obići sve bolnice.”
Pošli smo.
Nije bilo ni žive duše. Takvo što nikad nisam vidio.
U Bostonu nije bilo nikog.
Posvuda smo je tražili i nazvali sve bolnice.
Nitko nam ništa nije znao reći. Nismo mogli naći Karen.
Bio sam siguran da je Karen mrtva.
Iznenada mi je zazvonio telefon.
Rekli su mi da je Karen na operaciji.
Nisam mogao vjerovati, morao sam to vidjeti svojim očima.
Vratio sam se u bolnicu.
I vidio Karen.
Kad sam došla k sebi, prvo sam ugledala Kevina.
Bio sam jako sretan. Čvrsto sam je držao za šaku.
Nije znala što se događa
i rekao sam joj da će sve biti dobro.
„Bez brige. Volim te.
Volim te i sve će biti dobro.”
To je bilo čudo.
DESETI SAT UTORAK
JEDANAESTI SAT UTORAK
Te prve noći
znali smo da moramo skupiti sve snimke s mjesta eksplozija.
To je bio veliki sportski događaj koji su pokrivali nacionalni mediji.
Mnogo ljudi s mobitelima i videokamerama.
Tad je došao Kevin Swindon.
Kevin Swindon bio je nadzornik Odjela internetskog kriminala
u bostonskom uredu FBI-a.
Bavio sam se računalnom i digitalnom forenzikom.
Odmah smo znali da će digitalni mediji biti ključni u ovoj istrazi.
Telefoni nisu zvonili, ali ljudi su slali mnogo e-pošte.
Do te mjere da su gotovo ispunili digitalni sandučić.
Deseci tisuća poruka.
Nisam očekivao da ćemo dobiti toliko digitalnog dokaznog materijala.
Dobivali su tisuće fotografija i snimaka s iPhonea.
Sad je oko 3.38.
Skupili smo više od 125 mobitela kod Ul. Boylston.
Prva milja maratona!
Bože!
Ma koji je kurac?
Tad nismo imali tragove.
Tražili smo snimke koje bi nam nešto otkrile.
Imali smo snimke s Foruma i Wallgreensa.
I snimke iz banaka. Skupljali smo snimke
iz svih poslovnih prostora duž maratonske rute.
Dobili smo stotine tisuća snimaka. Ali problem je kad imate toliko toga
je treba vremena da bismo to obradili.
Ako dobijete snimku dugu osam sati, trebate osam sati da je pregledate.
Imali smo puno ekipa koje su pregledavale snimke.
No imali smo tisuće sati tih snimaka.
Dodatni je problem bio
što nismo znali što ili koga tražimo.
Svakom minutom koja je prošla rasla je mogućnost da je počinitelj pobjegao.
Suočio sam se najvećom istragom
u povijesti bostonske policije.
Kad se to dogodilo,
s obitelji sam bio na odmoru u Arizoni.
Obavijestio sam FBI da odlazim u mirovinu.
POMOĆNI VODITELJ ISTRAGE FBI-a
Kad smo došli u Sedonu, mobitel je počeo zvoniti kao lud.
Tad sam vidio snimke eksplozija.
Bilo je strašno.
Radio sam na nasilnim zločinima, narkoticima, bandama.
Mnogi bi rekli da sam magnet za sranja.
Kad sam vidio snimke eksplozija,
žena je rekla: „Ulovi te kurvine sinove.”
ŠESNAESTI SAT UTORAK
SEDAMNAESTI SAT UTORAK
Ovo je najbliže što možete prići mjestu jučerašnjih eksplozija.
Osiguranje je očekivano snažno.
Još ne znamo tko je učinio to jučer
i još ne znamo zašto.
Nikog nisu uhitili, još, koliko znamo, nema sumnjivaca.
TROJE MRTVIH, 176 RANJENIH
Našli su samo dvije eksplozivne naprave, one dvije koje su eksplodirale.
Nisu našli neeksplodirane naprave.
U utorak ujutro ekipe su pošle u potragu za dokazima na mjestu zločina.
Imali smo dokazni materijal na krovovima, prozorima, autima.
To je bilo golemo poprište i sve je bilo izgaženo i šutirano naokolo.
Nalazili smo šrapnel.
Šrapnel koji nalaze nisu samo krhotine od eksplozija.
Nalaze stolarske čavle i metalne dijelove.
Sad nastoje doznati kako su te bombe bile izrađene.
Od kojeg materijala, kakav je fitilj bio ili detonator.
Našli smo ruksake koji su bili poderani, za razliku od onih koji su bili pogođeni.
Mislili smo da su u njima bile bombe.
Stručnjaci za eksploziv odmah su rekli da su napadači to aktivirali iz daljine.
Skupljali smo dokaze
i polako doznavali kakve su to bombe bile.
Prva je eksplodirala blizu cilja.
Druga oko 12 sekunda poslije.
Pred restoranom Forum.
Naša je teorija bila da su bombe dopremili u ruksaku.
Bile su kućne izrade, ispunjene komadima metala.
Bombe kućne izrade popularno su oružje terorista
jer dijelove za njih mogu lako kupiti.
Poklopac bombe koja je eksplodirala u ponedjeljak našli su na obližnjem krovu.
Izgleda li ovo vama
kao nekakav čin terorizma?
Ovo je istraga terorističkog napada.
Neki političari to ne žele reći
jer to loše izgleda.
Ali, budite sigurni, ovo je istraga terorističkog napada.
Zato je i vodi FBI.
Terorizam je napad motiviran ideologijom.
U ovom slučaju nismo znali motiv.
U tom trenutku, tko god da je odgovoran,
našli smo ruksake u kojima su bile bombe.
Našli smo komade metala koji su bili u tim bombama.
Očito im je cilj bio da rane i ubiju ljude.
Zato smo bili sigurni kad smo rekli da je to teroristički napad.
SAT 20. UTORAK
SAT 21. UTORAK
Dobro jutro.
Bio sam na brifingu s timom za nacionalnu sigurnost,
pa tako i s direktorom FBI-a, o napadima u Bostonu.
Obzirom na ono što smo dosad doznali,
FBI to istražuje kao teroristički čin.
Svaki napad bombom na nedužne civile
teroristički je čin.
Još ne znamo tko je ni zašto to učinio
pa se suzdržimo od zaključaka dok sve ne doznamo.
Ali budite sigurni da ćemo doznati što se dogodilo,
da ćemo naći počinitelje i doznati zašto su to učinili.
ISLAMSKO DRUŠTVO BOSTONA IMAM
Napad 11. rujna bio je prekretnica za sve nas.
Ali osobito za muslimane.
Šokiralo nas je to što se dogodilo.
To je svakako bila promjena.
Iznenada smo se svi počeli osjećati kao da smo mi počinitelji.
To je nam je bilo teško.
Suština islama je dobrota svih ljudi.
Ovdje smo kao Amerikanci. Dio smo društva.
Ali kad nešto ne poznajete,
prva vam je reakcija da se toga bojite.
To se dogodilo muslimanima.
NIKAD NE ZABORAVITE
Vratite se kući!
Odlazite!
Vratite se kući!
STUDENT
Poslije 11. 9. strašno su nas zlostavljali.
Svaki dan.
Stalno sam krio neke svoje aspekte
u svemu
što sam radio.
U Boston sam došao sa sedam godina.
Dva tjedna prije 11. 9.
Djeca su mi donosila lažne bombe, a onda bježala i proizvodila zvuke kuckanja.
Zato sam se sramio što sam musliman.
Bio sam na koledžu za vrijeme eksplozija.
Odmah sam pomislio: „Samo da to nema ništa s islamom!”
Odmah vas je obuzeo taj tjeskoban osjećaj
čim ste pomislili da je taj napad izveo netko
tko je musliman.
Islamofobija je baš počela jenjavati.
Odmah sam znao da će oni to prišiti islamu.
SAT 22. UTORAK
SAT 23. UTORAK
Kad smo ustanovili da je to teroristički napad,
sve sile savezne vlade usmjerili smo na traženje počinitelja.
Znali smo gdje su bombe eksplodirale. Ondje je mnogo poslovnih prostora
koji imaju nadzorne kamere.
Znali smo da ćemo pregledavanjem snimaka vjerojatno uočiti počinitelje.
Prvi važniji dokaz bila je snimka s kamere Foruma.
Imali su vanjsku kameru iznad vrata,
s koje se dobro vidjelo mjesto na kojem je eksplodirala druga bomba.
To smo odmah počeli pregledavati
jer smo znali da bismo ondje mogli naći čvrst dokaz.
Analitičari su puno puta pregledali tu snimku.
Premotavali su i gledali.
Uvećavali.
Cijelu noć, sliku po sliku.
Na snimci nije bilo ničeg osobitog.
Ali tad nas je netko nazvao i rekao:
„Bio sam preko puta i imam snimke koje će vas možda zanimati.
Te fotografije snimljene su neposredno prije eksplozije.”
Naši ljudi otišli su po to
i na fotografiji smo vidjeli ruksak na pločniku.
To smo sinkronizirali sa snimkom kamere iz Foruma
i tako uočili tog pojedinca koji je bio viši od svih
i imao bijelu kapu.
Odmah sam pozvao Ricka
i rekao mu da to dođe vidjeti.
Kevin Swindon rekao je: „Šefe, pogledajte ovo.”
Vidite ovog čovjeka s bijelom kapom koji hoda do mjesta eksplozije.
Stao je pred stablom ispred Foruma.
Stoji i gleda kao svi drugi.
Vidi se kako spušta ruksak dok tako stoji ondje.
Izgleda kao da slika trkače. Kao da nekom šalje poruku.
A onda se vidi udarni val prve eksplozije.
Svi na snimci gledaju lijevo, a on brzo odlazi desno.
Bože! Nešto je eksplodiralo! Nešto se dogodilo!
Čim je on izašao izvan dometa kamere
druga je bomba eksplodirala pred Forumom.
Tad smo znali da je on jedan od napadača.
Nazvali smo ga Bijela Kapa.
SAT 38. SRIJEDA
SAT 39. SRIJEDA
U srijedu je bila potpuna tišina i ništa nismo doznali,
a onda su naglo otkazali predviđenu konferenciju za tisak.
Održat ćemo konferenciju. No trebamo još vremena za pripremu. Hvala.
- U koje doba? - Ne znam.
Odlučili smo otkazati konferenciju
jer smo otkrili taj dokaz na snimci
pa smo se usredotočili na to.
No zato su mediji počeli spekulirati o tome što se možda događa.
Policija je nastojala zadržati čvrstu kontrolu nad protokom informacija.
Tu prazninu ispunili su ljudi na društvenim mrežama.
Ljudi su gledali fotografije i pitali jedni druge što misle o ovom ili onom.
Problem je u tome što je već to pitanje optužba.
U mnoge su upirali prstom
i policija je dobivala mnogo loših prijava.
Netko je objavio sliku sumnjivog tipa
koji hoda po krovu.
Izgledala je kao ona fotografija Bigfoota.
A onda smo dobili fotografiju torbe na mjestu na kojem se dogodila eksplozija.
Naši su ljudi brzo vidjeli da je to bilo fotošopirano.
To nas samo odvraća od potrage za počiniteljima.
Ali to je bilo na internetu.
Ljudi su se igrali detektiva preko društvenih mreža.
Bila je to prilika i za zaluđene
da dodatno šire svoje predrasude.
Ljudi su bili uvjereni da su to islamisti.
TO SU SIGURNO UČINILI ARAPI
Nije pomoglo ni što su desničari to ponavljali.
Većina terorista u zadnje vrijeme bili su muslimani.
Potpirili su plamen islamofobije diljem nacije.
Mediji nam nimalo nisu pomogli.
Naši izvori potaknuli su nas da pobliže istražimo
tog Saudijca.
Čak i nakon što smo ga oslobodili sumnje,
novinari su gnjavili Saudijca i njegovog cimera.
Znate li što o eksplozijama?
Imate li što s time? Policija vam je ušla u stan.
Rekli su da su nekog doveli u saveznu sudnicu.
Iz nekoliko izvora doznali smo da su nekog priveli.
Pred sudnicom su bile stotine ljudi.
Novinari su bili posvuda. Bio je kaos.
Pitao sam je li nam taj tip u pritvoru.
Rekli su da ne znaju.
Bilo je puno lažnih informacija. Svi su tvrdili da znaju nešto važno.
Tad je stigla dojava da je na tom području možda još jedna eksplozivna naprava.
Poslije velike gužve sve se smirilo
i zaposlenici su smjeli ući u zgradu po svoje stvari,
a sudnica je za danas zatvorena.
Policija kaže da nitko nije u pritvoru.
Bilo je puno dezinformacija.
Morali smo se usredotočiti na što jest i što nije stvarno.
SAT 52. SRIJEDA
SAT 53. SRIJEDA
Tad smo vizualno identificirali jednog bombaša.
Htjeli smo prikupiti još materijala iz Ul. Boylston.
Htjeli smo naći još nešto
što bi pomoglo da doznamo tko je.
Idući važan dokaz koji smo dobili
bila je snimka s kamere kafića
koji je bio na uglu Ul. Boylston, Whiskey's.
Tu smo snimku vremenski sinkronizirali
i vidjeli kako Bijela Kapa zalazi za ugao.
No na snimci smo još nešto vidjeli.
Pratio ga je gospodin s crnom kapom i ruksakom i bili su zajedno.
Počeli smo to istraživati. Vidjeli smo ih ondje.
Kako ih možemo pratiti unatrag preko svih tih snimaka?
Uspjeli smo povezati njihovo kretanje između te dvije lokacije
preko raznih snimaka.
Pratili smo ih
od ugla ulice i Whiskey'sa sve do Foruma.
Postalo je jasno da su se njih dvojica krila u gomili.
Nisu imali kapuljače i nisu prekrili lice.
Mogli smo ih identificirati.
Dvojica mladih bijelaca.
Imali su kapu i sunčane naočale.
No nismo znali tko su.
Tad je softver za prepoznavanje lica bio dobar ako ste imali jasnu fotografiju.
Nismo imali takvu snimku. Bila je vrlo zrnata.
Neke su fotografije bile iz daljine.
Nismo znali tko su,
nismo znali zašto su to učinili,
ali znali smo kako izgledaju.
Nazvao me Rick DesLauriers
i odmah sam otišao onamo.
Carmen Ortiz je bila ondje i pustili su tu snimku.
Tad sam ih prvi put vidio.
Puno su mi puta to pustili.
Kad sam vidjela snimku, rekla sam: „Imamo ih.
To su oni.”
Izgledali su nevjerojatno nedužno.
Hodali su s ruksakom na leđima kao bilo koji drugi studenti.
Ali nismo znali
tko su,
gdje su
ni je li još tko s njima.
Tad smo morali odlučiti
što ćemo s tom dokaznom snimkom.
Da li da je pokažemo javnosti
ili ih i pokušamo naći iza kulisa?
Mislio sam da bismo svakako morali
pokazati te snimke javnosti.
No drugi nisu tako mislili.
Bilo je raznih mišljenja
o objavljivanju tih fotografija i traženju pomoći javnosti.
Ja nisam htio da tajimo tu informaciju.
Bio sam uvjeren da ćemo ih, ako to objavimo,
vrlo brzo uloviti.
No dočekao me tajac.
FBI uvijek nastoji kontrolirati situaciju. Tako je sigurnije.
Ako objavite slike počinitelja,
oni vide da znate tko su pa možda pokušaju pobjeći.
Moguće je da bi pokušali pobjeći kad bi vidjeli da znamo tko su.
Pa što?
Ljudi znaju tko je to počinio i pomoći će nam.
Imamo sliku dvojice. Jesu li samo oni ili je s njima još netko?
Nismo mislili da ima još bombaša,
ali morali smo doznati je li im tko pomagao u svemu tome.
Nismo to znali. Ako objavimo fotografije, ništa ne kontroliramo.
Rizik i moguća šteta mogli bi biti golemi.
Svaku odluku u vezi s istragom, a osobito s objavljivanjem dokaza,
morali su odobriti Carmen i Ministarstvo pravosuđa.
Carmen je rekla: „Razgovarali smo
i nećemo objaviti fotografije.”
Jako sam se uzrujao zbog toga.
Nisam to htjela objaviti jer, ako imamo trag koji vodi do njih,
bolje je da ih pokušamo uloviti dok oni to još ne znaju.
Rekao sam: „Želim samo reći da ću, ako netko strada,
objaviti te informacije javnosti.”
Nastao je tajac.
Sastanak je završio i izašao sam.
SAT 52. SRIJEDA
SAT 53. SRIJEDA
Karen se budila i ponovno bi zaspala.
Ali pitala je što je bilo s Krystle.
Čim sam mogla pitala sam: „Je li umrla? Znam da jest. Recite mi.”
Tad su mi rekli da je preminula.
Danas je identificirana još jedna žrtva.
29-godišnja, Krystle Campbell iz Medforda u Massachusettsu.
Nastala je pomutnja s Krystleinim mobitelom.
Završio je kod Karen.
U džepu sam imala Krystlein mobitel. Njezina obitelj je zvala.
Pitali su za Krystle pa su im rekli da je Krystle ondje.
No na toj operaciji bila je Karen, a ne Krystle.
Tadašnji Krystlein dečko
ušao je u salu za operacije i identificirao mene.
Ne mogu ni zamisliti kako je bilo Krystleinoj obitelji.
Cijelu su noć bili smireni jer su im rekli da je Krystle dobro.
A onda ta vijest. Nevjerojatno!
Srce nam puca zbog smrti naše kćeri Krystle.
Bila je divna žena.
Voljeli su je svi koji su je poznavali.
Bilo je jako teško sve to prihvatiti. Još i dan danas mi je to teško.
Još to ne shvaćam.
Srce mi puca kad pomislim na sve koji su izgubili život.
To sam shvatio vrlo osobno i htio sam doznati tko je odgovoran.
U četvrtak ujutro došli su predsjednik Obama i njegova žena.
Usto što smo imali pune ruke posla oko istrage,
morao sam dočekati predsjednika.
Velika je gužva kad predsjednik dođe u grad bilo koji uobičajeni dan.
Imamo 11 policijskih postaja i oko 1800 naoružanih policajaca.
A moj je posao da te ljude pravilno raspodijelim.
Zabrinuti smo se zbog golemog tereta za sve resurse.
Bila je to najintenzivnija priprema za dolazak predsjednika
jer to je i njemu bila prijetnja.
Rekli su mi da će me posjetiti predsjednik Obama.
Razmišljala sam:
„Izgubila sam prijateljicu. Ne želim sada dijeliti tugu.
Samo želim spavati i oporaviti se.”
Ušao je. Impozantan lik.
Rekao je; „Sredit ćemo te gadove.”
Htjeli su nas zastrašiti,
terorizirati,
uzdrmati naše vrijednosti zbog kojih jesmo Amerikanci.
Trebalo bi im biti jasno da su za to odabrali pogrešan grad.
To neće ići u Bostonu.
To neće ići u Bostonu!
Sljedeće godine u ovo vrijeme svijet će opet doći
u ovaj američki grad kako bi ljudi trčali kao nikad prije
i kako bi ljudi za njih navijali kao nikada dosad na maratonu u Bostonu.
Budite sigurni u to.
Taj je govor bio moćan i pomogao je taj tjedan
kad smo svi zajedno radili kako bismo shvatili što se dogodilo.
Ovdje ne mogu tek tako zastrašiti ljude
i ovo je sjajan primjer što morate raditi
kad ste pod pritiskom.
To je svima malo skrenulo misli,
ali gradu je to i trebalo.
Četvrti dan nešto je procurilo u javnost.
Jedna televizijska postaja dobila je fotografije.
Bostonska postaja kanila je objaviti te fotografije,
što me tada jako razljutilo.
To je...
Nismo to mogli kontrolirati.
Morali smo donijeti najbolju moguću odluku
u tim novim okolnostima.
Prošla su četiri dana.
Ništa se nije dogodilo.
Nismo imali ništa opipljivo.
Samo te fotografije.
Odlučili smo da će biti najbolje
da mi te snimke objavimo prije negoli to učine mediji.
Laknulo mi je što će se to dogoditi.
Je li tko pomislio:
„Samo je Ed htio da to objavimo?”
Nikad to ne bih učinio u takvoj istrazi.
Ne znam kako je to procurilo.
Sazvali su posebnu konferenciju za novinare kasnije toga dana.
Moji izvori rekli su mi da se u istrazi dogodilo nešto važno.
Vidite da iza mene sada postavljaju postolja.
Maknut ću im se s puta jer se pripremaju za konferenciju.
Sala je bila krcata. Nikad nisam bio na presici na kojoj je bilo toliko ljudi.
Prije izlaska pred te ljude osjetio sam pritisak kao nikada dotad.
Kao da sam cijeli svijet nosio na ramenima.
Kao dječak, pa i na studiju prava,
imao sam tremu u javnosti.
Radije bih igrao Ruski rulet s pet metaka
nego držao govor.
No znao sam da ja to moram reći.
Bila je to moja odgovornost
i morao sam to učiniti za žrtve.
Dobar dan. Ja sam Richard DesLauriers
i vodim bostonsku podružnicu FBI-a.
Puno smo radili na tom govoru. Ministarstvo ga je moralo odobriti
kako u njemu ne bismo kompromitirali dalji tijek istrage.
Poslije detaljne analize fotografija, filmova i drugih dokaza,
objavit ćemo fotografije ove dvojice sumnjivaca.
To su Sumnjivac 1 i Sumnjivac 2.
Čini se da su suradnici.
Ako ih vidite, pozovite policiju.
Ako znate bilo što o eksplozijama ili njima dvojici,
nazovite ove brojeve telefona.
Uz pomoć medija te će se slike odmah naći
u rukama milijuna ljudi diljem svijeta.
Smatramo da su naoružani i vrlo opasni.
Nemojte im prilaziti.
Nitko osim predstavnika zakona ne smije ih pokušati uhititi. Hvala.
Crna Kapa, Bijela Kapa.
Njih smo tražili. To je bilo sigurno.
Ljudi su odmah izvadili mobitele i počeli to fotografirati.
Odmah su to prenijeli javnosti.
FBI je objavio fotografije sumnjivaca
za eksplozije na maratonu u Bostonu.
Ovo su čekali ljudi diljem svijeta.
Sad vidimo te fotografije. Traže pomoć javnosti.
Tako su ih htjeli istjerati na čistinu.
Bilo je očito da je FBI bio pod velikim pritiskom.
Bili smo sigurni da će ih netko prepoznati
i javiti nam gdje su.
Ovo su najtraženiji ljudi u Americi. Pogledajte.
FBI danas je objavio fotografije Sumnjivca 1 i Sumnjivca 2.
Ljude su zamolili za pomoć kako bi identificirali te ljude.
Kažu da su naoružani i opasni.
Istražitelji nastoje doznati njihovo ime.
Prijatelj me nazvao u tri ujutro.
Poslao mi je fotografije Crne Kape i Bijele Kape.
Pitao me: „Ne izgleda li ovaj kao Džohar?”
Rekao sam:
„Kao prvo, shvaćaš li što znači ako uperiš prst u njega?
Shvaćaš li što govoriš?
To nije Džohar.”
Zajedno smo bili spasioci.
Bio je kapetan hrvačke momčadi.
Bio je kul i popularan.
Ti mi je bilo tako nezamislivo da sam prijatelja uvjerio da to nije on.
Razgovor je završio, tipa: „Ma da, imaš pravo. Nema šanse.”
Sad moram živjeti s tom izdajom i saznanjem
da je prijatelj kojem sam vjerovao
zbilja to učinio.
To me uništilo.
Što sad mislite o objavljivanju tih fotografija?
Biste li još čekali ili je to bila ispravna odluka?
Pa...
Dogodilo se točno ono što nismo htjeli da se dogodi.
Sve ophodnje! Javite se! Imamo ranjene policajce!
Glasne eksplozije!
Prijevod titlova: Ivan Zorić