Tapahtuneen ymmärtämiseksi on palattava ajassa taaksepäin.
NEUVOSTOLIITTO
Vuonna 1944 diktaattori Josef Stalin arvioi,
että koko Tšetšenia avusti natsi-Saksaa.
Tšetšeenit kuljetettiin karjavaunuissa Keski-Aasian syrjäseuduille.
Kokonainen kansa karkotettiin. Puolet kuoli matkalla.
Selviytyjien joukossa oli Tamerlanin ja Džoharin isoisä.
Perheensä elättämiseksi -
isoisä keräsi romuttamolta osia, joita voisi myydä.
Kerran hän lastasi autoaan tietämättä, että mukana oli räjähtämätön ammus.
Se räjähti ja surmasi hänet.
Hänen poikansa Anzor tapasi naisen nimeltä Zubeidat.
Pari avioitui ja sai neljä lasta.
Vanhin oli Tamerlan ja nuorin Džohar.
He saivat pakolaisstatuksen -
ja muuttivat Bostoniin amerikkalaisen unelman perässä.
Saavuttuaan -
he tajusivat, että unelma oli pelkkää harhaa.
Perheen suunnitelmat eivät toteutuneet.
AMERICAN MANHUNT: BOSTONIN MARATONIN POMMI-ISKU
III LUKU KUOLLEET EIVÄT PUHU
Tämä oli uskomattomin tarina, jonka olin eläessäni kuullut tai nähnyt.
Se tapahtui reaaliajassa Watertownissa.
TUNTI 83 PERJANTAI
TUNTI 84 PERJANTAI
Yksi epäillyistä oli kuollut ja toinen paennut.
Etsimme koko yön. Tutkimme käytäviä ja autotalleja.
Poliisit eivät puhuneet,
mutta naapuruston väki kyllä, ja se kuvaili tulitaistelua.
Ensin kuulimme haulikon laukauksia, sitten tulitusta tähän tapaan.
Laukauksia vaihdettiin.
Kuulimme salaperäisiä pamauksia. Paikalle ilmestyi sata poliisiautoa.
Olimme menossa sinne päin, kun ikkunoista huudettiin:
"Siellä ammutaan. Älkää menkö."
Paikallispoliisit jututtivat taksikuskia,
joka oli ottanut kyytiin tšetšeenin Watertownista -
ja vienyt hänet South Stationin rautatieasemalle Bostonissa.
Lisäksi meille ilmoitettiin putkipommista aseman lähistöllä.
Mietimme, mistä oli kyse. Oliko tekijöitä enemmänkin?
Oliko rautatiejärjestelmämme seuraavan pommi-iskun kohde?
Tarvitsimme lisää tietoa. Lähetimme sinne väkeä.
Pysäytimme junia matkalla Bostonista New Yorkiin ja Washingtoniin.
Tutkimme junat.
Komentokeskuksessa olivat paikalla liikennepoliisin päällikkö ja kuvernööri.
Tajusimme, että bussit alkaisivat kulkea aamukuuteen mennessä,
ja niillä voisi paeta.
Neuvottelimme seuraavista askelista.
Päätimme sulkea kaupungin.
KELLO 06.33
Huomenta. Käynnissä on valtava ajojahti.
Olemme keskeyttäneet joukkoliikenteen.
Pyydämme ihmisiä pysymään sisätiloissa ja lukitsemaan ovensa.
Oven saa avata vain todistetuille virkavallan edustajille.
Käsky on voimassa Watertownissa, Cambridgessä, Walthamissa,
Newtonissa, Belmontissa ja koko Bostonin kaupungin alueella.
Miljoona ihmistä on eristyksissä. Kaikki on suljettu.
Tämä on ennennäkemätöntä.
Bostonista tuli aavekaupunki.
Kadulla ei ollut ketään.
Kaikki tottelivat.
Kaikkia Bostonin asukkaita pyydetään -
pysymään kotona ja avaamaan ovensa vain virkavallan edustajille.
Tämä on uskomatonta.
Virkavallan oli pystyttävä liikkumaan esteettömästi.
Suljimme lähes koko Itä-Massachusettsin.
En ollut koskaan nähnyt vastaavaa.
Siirsimme kaikki mahdolliset resurssit Watertowniin -
etsimään Džohar Tsarnajevia.
Poliiseja saapuu laumoittain.
Mukana on niin kunnallispoliiseja kuin osavaltion poliisejakin.
Lopulta Watertownissa oli noin 2 500 poliisia.
Heitä oli tullut jopa Rhode Islandilta asti.
He kuulivat tapahtuneesta ja hyppäsivät autoon.
Poliisi kiristää otettaan alueesta,
jolla epäillyn numero kaksi uskotaan piileskelevän.
Paikalla oli ammattilaisia, jotka ymmärsivät lakia -
ja osasivat toimia oikein kyseisessä tilanteessa.
Meillä oli kuitenkin erittäin kiire.
TUNTI 85 - 86 PERJANTAI
Etsimme maanantain pommi-iskusta epäiltyä henkilöä.
Alueen asukkaita kehotetaan pysymään sisällä.
Olimme valvoneet TV:n ääressä.
Kello 5.30 heräsin, kun poliisit alkoivat käydä taloja läpi.
- Varmistamme, että olette kunnossa. - Kyllä olemme.
- Onko kaikki hyvin? - On.
Poliisi lähti siitä oletuksesta, että joku auttoi epäiltyä.
- Onko kellarinne lukossa? - On.
- Autotalli on auki. - Tarkastamme sen.
- Kaikki muu on lukossa. - Selvä, kiitos.
Jestas. Heitä on kaikkialla.
En halua toiste herätä tähän.
Monia asukkaita ahdisti, kun poliisit tutkivat takapihoja ja kujia.
Millainen vuorokausi tämä on ollut?
Karmiva.
Miltä se tuntuu?
Todella kauhistuttavalta. Pelkään aivan kuollakseni.
Oletteko siellä kahdestaan?
Onko talossa useita asuntoja?
Eristys oli oikea päätös.
Vaistomme sanoi, että epäilty oli Watertownissa.
Minne epäilty oli mennyt? Oliko hänellä tovereita?
Oliko räjähteitä lisää? Emme tienneet.
Tutkinta oli ehdottomasti kaksitahoinen.
Ensinnäkin etsimme epäiltyä kentältä.
Se vaati paljon resursseja.
Lisäksi pyrimme ymmärtämään veljeksiä ja heidän tekonsa logistiikkaa -
ja selvittämään, kuuluiko salaliittoon muita.
TUNTI 87 PERJANTAI
TUNTI 88 PERJANTAI
Saimme tietää, että veljekset asuivat Cambridgessä.
Haimme etsintälupaa heidän kotinsa tutkimiseen.
NORFOLK STREET 410 TSARNAJEVIEN KOTI
Todistetiimi löysi pian pomminvalmistusvälineitä.
Džohar ei ollut paikalla.
Tamerlanilla oli vaimo, Katherine Russell.
Poliisi tuli ulos Tamerlanin talosta naisen seurassa.
Vaimo oli kääntynyt muslimiksi Tamerlanin tavattuaan.
- Häntä haastateltiin. - Hän ei ollut yhteistyöhaluinen.
Viattomat läheiset ovat yleensä järkyttyneitä -
sukulaisensa osallisuudesta järkyttävään tekoon.
Kuulustelussa huomionarvoisinta oli katumuksen ja myötätunnon puute.
Sain sen käsityksen, että vaimo oli Tamerlanin puolella.
Miehen karmivista teoista huolimatta vaimo ei aikonut auttaa USA:n hallitusta.
Toivoin, että voisimme nostaa syytteen, koska epäilin vaimoa osallisuudesta.
Se ei onnistunut.
Todisteet eivät riittäneet syytteeseen Katherine Russellia vastaan.
Jos ihminen tietää tai epäilee, että joku aikoo tehdä rikoksen,
ei ole laitonta pitää suutaan kiinni -
ja olla tekemättä mitään rikoksen estämiseksi.
TUNTI 87 PERJANTAI
TUNTI 88 PERJANTAI
Näin laajassa tutkinnassa on lähes mahdoton hallita mediavuotoja.
Hiljaisuutta.
Siksi julkaisimme epäiltyjen nimet.
BOSTONIN POLIISI: UUSI KUVA 19-VUOTIAASTA EPÄILLYSTÄ
Kuollut epäilty on tunnistettu Tamerlan Tsarnajeviksi.
Tamerlan.
Etsitty henkilö on nimeltään Džohar.
- Džohar Tsarnajev. - Džohar.
Ajoin töihin varhain. Kuulin radiossa epäiltyjen nimet.
Tsarnajev on selvästi tšetšenialainen sukunimi.
Veljesten vanhemmat ovat Dagestanissa. Elizabeth Palmer haastatteli heitä.
Tämä on hirveä tragedia.
Tiedän, ettei lapsillani ollut tekemistä sen kanssa.
Äitinä tiedän sen varmasti.
Pelkään poikani hengen puolesta.
Hänet pitäisi pidättää elävänä.
Elävänä. Sitten oikeuslaitos selvittää, kuka on syyllinen ja kuka ei.
Toimittajat löysivät epäiltyjen sedän. Hänen viestinsä on: "Antaudu."
Jos olet elossa, antaudu poliisille -
ja anele anteeksiantoa uhreilta.
OPETTAJA, NAAPURI
Džoharin nimen kuuleminen oli minulle järkytys.
Džohar Tsarnajev on yhä vapaana.
Häntä etsitään kautta Bostonin.
Džohar oli naapurini ja oppilas koulussa, jossa opetin.
Hän oli sosiaalinen ja karismaattinen.
Hänellä oli paljon ystäviä.
Hän oli painijoukkueessa.
Hän oli hurmaava.
Minulta on kysytty, miksen ilmoittanut tunnistaneeni Džoharin.
- En uskonut, että kyse oli samasta pojasta. - Mikset?
Hänessä ei ollut mitään tällaiseen viittaavaa. Hän ei ollut poliittinen.
Alkoi tuntua yhä selvemmältä,
että kyse oli Džoharista.
Iskujen tekijä oli tuntemani Džohar.
Kun sain tietää, että kyse oli Džoharista,
sitä oli mahdoton tajuta.
Siinä oli kognitiivinen ristiriita.
Kukaan ei olisi voinut vakuuttaa minua Džoharin syyllisyydestä.
Olisin uskonut korkeintaan silminnäkijälausuntoa -
erittäin luotettavalta henkilöltä.
Tapasimme, kun aloin pelata koripalloa.
Džohar oli suosittu. Kaikki tunsivat hänet.
Kävin perjantaisin moskeijassa.
Se oli aina täynnä.
Oli hämmentävää nähdä Džohar siellä.
Olin olettanut, että hän oli valkoinen.
Istuin hänen viereensä ja kysyin, mitä hän siellä teki.
Hän vastasi: "Olen ollut muslimi koko ikäni.
Ei vain ikinä tuntunut tärkeältä..."
Sanoin: "Haluatko hengailla? Voisimme tehdä muslimijuttuja."
Aloimme hengailla joka päivä.
Löysin häneen uudenlaisen yhteyden.
Hän oli nöyrä ja ystävällinen. Hän heitti minulle rahaa lounaaseen.
Hän tuli toimeen kaikkien kanssa.
En koskaan pitänyt häntä ideologisena tai sotaisana.
Joskus yritin jopa puhua hänelle yhteiskunnallisista epäkohdista.
Sellainen ei kiinnostanut häntä.
Hän ei vaikuttanut lainkaan poliittiselta.
Hänen vanhempansa erosivat ja muuttivat kumpikin Dagestaniin.
Perheen koko elämä hajosi.
He syyttivät siitä Amerikkaa.
Tuntui varmasti kamalalta menettää vanhempansa opintojen alussa.
Džohar lähentyi veljensä kanssa.
Hän ihaili veljeään niin syvästi, että olin miltei kateellinen.
Tamerlanin ja Džoharin suhde harjoitussalilla -
muistutti elävästi Tamerlanin ja hänen isänsä suhdetta.
Tamerlan käskytti Džoharia -
aivan kuin isä häntä aikoinaan.
Džohar ei halunnut nyrkkeillä vaan painia.
Džohar meni Dartmouthin yliopistoon.
Hän kuulemma pärjäsi hyvin ja viihtyi, tienasi rahaakin.
Se ei ollut totta.
Džohar sanoi vaihtavansa koulua ja pärjäävänsä hyvin,
vaikka oli oikeasti reputtamassa.
Hän lipesi kaidalta polulta ja pyöritti huumekauppaa,
joka keskittyi marihuanan myymiseen Dartmouthissa.
Muutkin kaverini myivät ruohoa.
Džohar myi isoja määriä, muttei niin isoja, että FBI kiinnostuisi.
Tapasimme viimeisen kerran kuukautta ennen iskuja.
Meidän piti mennä ulos ja nähdä kavereita muutamissa juhlissa, ja sitten...
Hän sai puhelun veljeltään.
Heti sen loputtua hän kääntyi puoleemme ja sanoi,
että hänen piti mennä.
Kysyimme, oliko kaikki hyvin. Hän vastasi: "Perhejuttuja."
Näin hänet silloin viimeisen kerran.
Se oli elämäni järkyttävin kokemus.
Historianopettajana yritän ymmärtää sitä.
En ole osannut koota sitä palapeliä mielessäni.
TUNTI 94 PERJANTAI
TUNTI 95 PERJANTAI
DARTMOUTHIN YLIOPISTO
Džoharilla oli asunto Dartmouthin yliopistolla.
Asuntolaan lähetettiin taktinen yksikkö.
Toinen panttivankiyksikkö oli saapumassa Virginiasta.
Sadat opiskelijat poistuivat kampukselta aamulla -
saatuaan tekstiviestivaroituksen.
Kämppikseni tuli sisään sanoi:
"Meidän pitää lähteä, koska iskun tekijä opiskelee täällä."
Kysyin: "Onko hän ex-opiskelija?" "Ei. Olemme henganneet yhdessä."
- Olen shokissa. - Haluan heidät pois täältä.
Se oli paras toivomme löytää hänet elossa.
Oveni ulkopuolella on iskuryhmä.
Panssaroitu auto. Mitä helvettiä?
Kuuntelimme sitä radiosta.
Džohar Tsarnajev! Poistu asunnosta!
Tule ulos kädet ylhäällä.
Kuulimme, miten tiimi meni sisään ja käski ihmiset maahan.
Odotimme jännittyneinä.
Ajattelimme, että Džoharin on pakko olla huoneessa.
Mitä helvettiä?
Valitettavasti hän ei ollut siellä.
Se oli masentava hetki.
Mitään ei löytynyt.
Tutkijat päätyivät hämmentävään umpikujaan.
Tutkimme kaikki mahdolliset johtolangat, mutta ne alkoivat käydä vähiin.
TUNTI 97 PERJANTAI
TUNTI 98 PERJANTAI
Tutkittavaa aluetta pienennettiin.
Jäljellä oli enää pari korttelia, ennen kuin olisi valmista.
Meistä tuntui, että hän oli alueella. Tunsimme olevamme lähellä.
Tiimimme ilmoittivat useista läheltä piti -tilanteista.
Se oli yhtä vuoristorataa.
Olisi ollut kauheaa todeta, että hän pääsi lopulta pakoon.
Eristys ei voinut jatkua ikuisesti.
Se tuli kalliiksi taloudellisesti ja huolestutti kansalaisia.
Epäillyn sijainti oli tuntematon.
Sitten kuvernööri soitti.
Presidentti oli soittanut hänelle huolissaan eristysmääräyksestä.
Obama sanoi: "Kaupunkia ei voi pitää ikuisesti suljettuna."
Kaikki olivat lopen uupuneita.
Päätimme ilmoittaa eristyksen päättymisestä -
mutta muistuttaa varovaisuudesta, koska epäilty oli yhä vapaalla jalalla.
KLO 18.03
Päivän tapahtumien valossa -
käsky pysyä sisällä perutaan.
Julkiset liikennevälineet alkavat kulkea välittömästi.
Pyydämme teitä silti noudattamaan varovaisuutta.
Erittäin vaarallinen henkilö on yhä vapaana.
Kaikki alkoivat tehdä lähtöä. Osavaltion poliisi pakkasi varusteitaan.
Aluetta haravoineet poliisit kutsutaan pois -
tuon lannistavan lehdistötilaisuuden jälkeen.
Viesti on ilmeisesti, että epäilty pääsi pakoon.
Pikkuveli on vapaana. Hän on aseistettu ja vaarallinen.
Paikallishallinto päätti silti -
perua eristyksen ja päästää kansalaiset töihinsä.
Eristys on päättynyt.
Se tapahtui perjantai-iltana.
Olin nukkunut ehkä kahdeksan tuntia viiden vuorokauden aikana.
Hyvä kun tolpillani pysyin.
En toki ylpeile sillä. Kerron vain tosiasiat.
Rick DesLauriers katsoi ympärilleen ja näki uupumuksemme.
Hän sanoi: "Meillä ei ole kunnollisia johtolankoja.
Jätetään yöksi vain minimimiehitys.
Nukutaan pari tuntia ja jatketaan virkistyneinä."
Olin lopussa. Osastopäällikköni oli jo lähetetty kotiin, koska hän nukahteli.
Osa iskuryhmän kavereista joutui sairaalaan uupumuksen vuoksi.
Meidän oli pidettävä tauko ja annettava vetovuoro muille.
Nousin autoon ja suuntasin kotiin nukkumaan.
Olin viimeisiä Watertowniin jääneitä johtotason henkilöitä,
koska yritin etsiä itselleni tuuraajaa.
TUNTI 98 PERJANTAI
TUNTI 99 PERJANTAI
Hätäkeskus. Miten voin auttaa?
Franklin Street 67, Watertown.
Tarvitsetteko poliisia, palokuntaa vai ambulanssia?
Minulla on vene pihallani.
Sen sisällä on verta ja joku ihminen.
- Oletteko varma? - Katsoin sinne juuri.
KELLO 18.42
- Älkää sulkeko puhelinta. - Selvä.
Watertownilainen poliisi juoksi luokseni ja sanoi:
"Saimme ilmoituksen henkilöstä veneessä Franklin Streetillä."
Kysyin: "Vitsailetko?" Hän sanoi: "Tule."
Seurasimme häntä hiljaa osoitteeseen Franklin Street 67.
Ei sireenejä. Etenimme hiljaa.
Olimme paikalla ensimmäisinä. Tieto ei ollut levinnyt radiossa.
Etenimme pihatietä. Meillä oli aseet esillä.
Vene oli peitelty talveksi eristyskankaalla.
Näimme sormen tai aseen, joka yritti tunkeutua sen läpi.
Veneessä oli joku, mutta kuka?
Toivoin, että se olisi epäiltymme.
Mietimme, toimisimmeko yksin.
Emme tienneet, oliko hänellä itsemurhaliivi.
Kadulla heillä oli ollut räjähteitä. Oliko epäilty yksin veneessä?
Päätin kutsua paikalle taktisen yksikön.
Tavoite oli saada hänet ulos rauhassa ja turvallisesti.
Saisimmeko taktisen yksikön osoitteeseen Franklin Street 67?
Ongelma oli, että viestin seurauksena -
kaikki tulivat paikalle.
468 Sunnybank.
Meille tuli puhelu osoitteesta 67 Franklin Street.
Takapihalla on vene, jonka peitteessä on verta.
Radiosta kuului: "Pomo, se tyyppi on löydetty. Mene takaisin."
En ollut vielä kaukana. Käänsin auton heti ympäri.
Meille ilmoitettiin epäillystä veneessä Watertownissa.
Kysyin kuskiltani, missä ranta oli. Missä veneitä pidetään?
Jos avasit juuri radion, etsinnässä on vihdoin tapahtunut käänne.
Jos kyseessä oli Džohar Tsarnajev,
hän oli piileskellyt veneessä 18 tuntia.
Hylätty auto ja vene olivat lähellä toisiaan.
VENE - AUTO
Matkaa oli yksi kortteli.
Miksei poliisi huomannut venettä, jossa oli verijälkiä? En tiedä.
Watertownin poliisi ohjeistaa nyt kansaa:
"Unohtakaa äskeinen lehdistötilaisuus. Älkää poistuko kotoanne."
Tämä on selvästi merkittävä hetki.
Poliiseja alkoi saapua kaikkialta. Kuulin autojen sireenit.
Huusin radioon: "Älkää tulko. Emme halua kaikkia tänne."
Emme halua liikaa apua.
Siitä seuraisi vain kaaosta.
Älkää lähestykö venettä. Rajatkaa alue.
Pidätystä oli odotettu viisi päivää.
Siksi poliisit olivat innokkaita ja tilanne oli karata hallinnasta.
Kaikki tulevat.
Onneksi saimme tilanteen rauhoitettua uudelleen.
Sitten yhtäkkiä...
Ammutaanko siellä?
- Nuo ovat laukauksia. - Kuuletteko?
Kaikki maastoutuivat.
En tiedä, kuka ampui ensin.
Laukausten oli loputtava ennen kuin tappaisimme epäillyn.
Billy huusi mikrofoniin koko porukalle.
"Tuli seis."
Tuli seis!
Kaikki yksiköt, tuli seis.
Odotamme taktista yksikköä. Onko selvä?
Sitä luultiin tulitaisteluksi, mutta vain poliisit ampuivat.
Veneeseen osui yli sata laukausta.
Laukauksia oli 126, ja lisäksi ne, jotka menivät ohi.
Luodit sinkoilivat sinne tänne.
Osalla poliiseista ei ollut lupaa olla alueella.
Heillä ei ollut valtuuksia osallistua iskuun.
He olivat tulleet omin luvin.
Osa poliiseista luuli nähneensä Džoharin osoittavan heitä aseella.
Kun yksi poliisi ampui, kaikki alkoivat ampua.
Sekä ensimmäisessä tulitaistelussa että veneellä sattui asioita,
jotka korostavat tarvetta -
eri poliisilaitosten väliselle koordinoidulle yhteistyölle.
Opimme, että reaktion on oltava koordinoitu.
Laukauksia on ammuttu.
Poliisi on tiedottanut, että epäilty on toimintakyvytön.
Emme tiedä, onko epäilty silti elossa.
Halusimme pidättää hänet elävänä oikeusprosessin ja vastausten vuoksi.
Olin pettynyt. Olin halunnut kuulustella sitä kaveria.
Emme saisi tietoa salaliitosta haastattelemalla ruumista.
Emme tienneet, elikö hän.
Osavaltion poliisin helikopterissa oli FLIR-infrapunakamerat,
jotka muodostavat kuvia lämpöjäljistä.
Komentokeskuksessa olimme jännittyneitä. Näimme Džoharin kehon lämpöjäljen.
Pystyimme seuraamaan tilannetta suoran lähetyksen kautta.
Olin nauliutunut TV:n ääreen.
Seurasimme uutisia pitkään.
Sitä klaustrofobiaa ja jännitystä oli vaikea kestää.
Maailma seurasi kaikkea suorana.
Olet kääntynyt tietolähteidesi puoleen.
Mitä olet saanut tietää?
Sadat poliisit ovat saartanet miehen, jota arvellaan epäillyksi.
Hän on ansassa, ja häntä seurataan kameralla.
Meidän pitää olla valmiina. Suuri hetki saattaa olla lähellä.
TUNTI 99 PERJANTAI
TUNTI 100 PERJANTAI
En tiennyt, elikö epäilty yhä.
Osavaltion poliisin ilmaosaston mukaan veneessä näkyy liikettä.
Siellä on selvästi liikettä.
Helikopterin lentäjä sanoi, että veneessä näkyi liikettä.
Lähestymme vasemmalta.
Taktisella tiimillä oli panssaroitu ajoneuvo.
He lähestyivät venettä sillä ja vetivät pressun sivuun.
Se antoi kopterille paremman näkymän -
ja epäillylle mahdollisuuden nousta seisomaan ja antautua.
FBI:n panttivankiryhmän johtaja tuli luokseni ja sanoi:
"Sopiiko, että heitämme veneeseen savukranaatin?"
Annoin luvan.
Kun se ei tepsinyt, tiimi halusi heittää tainnutuskranaatin.
Olin suostumassa, kun kävi ilmi, että veneessä on litroittain bensaa.
Talo voisi räjähtää samalla, ja tarvittaisiin paloauto.
Palokunta lähestyy.
Poliisi siirtää meitä kauemmaksi. Olemme jäteastian takana.
Olemme kuulleet kahdeksan räjähdystä, mahdollisesti tainnutuskranaateista.
Vene ei räjähtänyt, eikä epäilty vieläkään tullut ulos.
Seurasin tapahtumia valtavan jännityksen vallassa.
Epäillyn kanssa neuvoteltiin.
Hänet saatiin istumaan.
Hän seisoi.
Hän suostui nostamaan paitaansa.
Hänellä ei ollut aseita.
Tapahtuisiko se todella?
Epäilty on pidätetty.
Iskuryhmä kutsuu keskusta. Epäilty on pidätetty.
Uskomatonta.
"Pidätetty" oli ihanin koskaan kuulemani sana.
Kuulin ihmisten taputtavan.
Hyvää työtä, herrat.
Kaikki radiossa huusivat ja hurrasivat.
Pelkäsin, että veneessä oli väärä tyyppi.
Muistan ikuisesti, miten tiimin johtaja tuli luokseni.
Katsoin häntä. Hän oli jättiläinen rinnallani.
Kysyin: "Pidätimmekö oikean miehen?" Ja hän näytti peukkua näin.
Valahdin ihan veteläksi.
Yksi tyydyttävimmistä hetkistä koko lainvalvojan urallani -
oli Džohar Tsarnajevin pidätys.
Iltaa. Bostonin poliisi on twiitannut isoin kirjaimin:
"PIDÄTYS!!! Ajojahti on ohi. Epäilty on pidätetty."
Eihän työ siihen loppunut.
Meidän piti selvittää, oliko juonessa muita.
Uskomaton neljän päivän ajojahti oli kuitenkin nyt ohi.
Tekijöitä metsästettiin 101 tuntia.
TUNTI 101 PERJANTAI
Ajoimme rajatulta alueelta Watertownin kaduille.
ihmiset huusivat ja heiluttivat meille -
kuin Pariisin vapauttajille 2. maailmansodassa.
Ihmiset taputtivat ja hurrasivat. Se oli kuin paraati.
Väkeä oli valtavasti -
katujen varsilla.
Tunsin isänmaallisuutta ja ylpeyttä siitä, mikä tekee tästä maasta hyvän.
Oli todella koskettavaa nähdä ihmisten ryntäävän rakennuksista,
heiluttavan lippuja ja kiittävän meitä.
Muisto nostaa yhä kyyneleet silmiini.
Tuntuu upealta, että se tyyppi on pidätetty ja voimme rentoutua.
Voimme nukkua rauhassa.
Tämä on rauhan, rakkauden ja isänmaamme voitto.
Meidän kaikkien ja Bostonin voitto.
Olemme ylpeitä Bostonista! Meitä ei pysäytä mikään.
Opiskelijat tulivat kaduille marssimaan kuin olisimme voittaneet sodan.
Jumala siunatkoon Amerikkaa
Rakasta kotimaatani
Boston, Cambridge ja Watertown voivat nyt henkäistä helpotuksesta.
Nämä suurta kärsimystä aiheuttaneet terroristit -
eivät enää ole uhka meille ja yhteisöllemme.
Luimme otsikon, jossa luki: "Veneestä löydettiin ruumis."
Luulimme Džoharin kuolleen.
Kävelimme kadulla. Ihmiset huusivat.
USA!
Olimme tolaltamme.
Ystävämme oli juuri kuollut.
Ohitsemme ajoi pyörällä mies, joka kysyi: "Joko kuulitte?"
Saimme helvetinmoisen raivarin.
"Painu sinä helvettiin! Jätä meidät rauhaan."
Hänen ilmeensä oli aivan ällistynyt.
Tapasimme pari ystävää ja kuulimme heiltä,
että Džohar olikin pidätetty.
BOSTON ON VAHVA
20. HUHTIKUUTA 2013 SEURAAVA PÄIVÄ
Seuraavana aamuna tulin töihin.
Davis kutsui meidät kokoon ja sanoi, että menisimme Fenway Parkiin.
Siellä olisi jonkinlaiset juhlat.
No niin, Boston.
RAKKAUTTA WATERTOWNISTA
Paidoissamme ei tänään lue "Red Sox", vaan "Boston".
Tahdomme kiittää poliisilaitosta hienosta työstä tällä viikolla.
Tämä on kaupunkimme, saatana.
KIITOS LAINVALVOJILLE BOSTON ON VAHVA
Kukaan ei sanele vapauttamme.
Pysykää vahvoina. Kiitos.
Kun Big Papi sanoi "kaupunkimme, saatana",
siinä vulgaarissa lausahduksessa purkautuivat koko kaupungin paineet.
"Boston on vahva" -liike oli aito, ei mikään julkisuustemppu.
BOSTON ON VAHVA
Džoharin pidätys oli vasta tutkinnan alku.
Oli selvitettävä teon syyt, keitä miehet olivat,
mitä he tekivät, keitä he tunsivat ja millaista elämää he elivät.
ENSIAPU
Džoharin vammat hoidettiin pian hänen pidätyksensä jälkeen.
Kun häntä oli mahdollista kuulustella, FBI:n kuulusteluryhmä hoiti sen.
Häntä kuulusteltiin ilman Miranda-varoitusta tai asianajajaa.
Sellaista sattuu terrorismitapauksissa.
Patriot Act -lain nojalla on laillista kuulustella ihmisiä -
normaalien perustuslaillisten oikeuksien ulkopuolella -
varsinkin terrorismitapauksissa.
Džohar ei voinut puhua vammojensa vuoksi.
Hän muistaakseni vastasi kirjoittamalla.
ASIANAJAJA?
Syyttäjänvirasto päättää, milloin Miranda-varoitus on annettava.
IHMISOIKEUDET
Vaikka henkilö pyytäisi asianajajaa,
kuulustelu voi jatkua, jos sille on perusteet.
KUULE, KAVERI, TUNNEN OIKEUTENI
Vankeus ei silti voi jatkua rajattomasti ilman syytteiden nostamista.
Tutkimme veneen. Pienetkin todisteet olivat tärkeitä.
Löysimme Jihad-manifestin, jonka Džohar oli kirjoittanut veneeseen.
Siitä päättelimme, että veljekset olivat altistuneet terrorismiajatuksille -
ja radikalisoituneet.
TE TAPATTE VIATTOMIA
OLEN UUPUNUT
Oli selvitettävä, olivatko he saaneet apua pommien rakentamiseen.
MUKANA EI OLE MUITA
Tietokoneelta löytyi sellaisia todisteita -
kuin terroristihenkisen Inspire-lehden numeroita.
Siinä neuvottiin, miten pommin voi tehdä keittiössä.
Inspire on al-Qaidan virallinen lehti.
ONKO INSPIRE TUTTU?
Häntä kuulusteltiin pari päivää. mutta tietoja saatiin niukasti.
Sitten hän sai Miranda-varoituksen.
Tutkimme myös veljesten ystäviä.
FBI kuulusteli kaikkia.
Tiedän kuitenkin, että muslimeihin suhtauduttiin paljon tiukemmin.
Minua kuulusteltiin kahdeksan tuntia.
Olin 19-vuotias ja kauhuissani.
Oli selvää, että elämäni oli vaakalaudalla.
Tuntui siltä, että meidän piti todistaa syyttömyytemme.
- Eikö nyt olekin profiloinnin aika? - On.
Lähi-Idän muslimit ovat räjäyttäneet ihmisiä viimeiset 15 vuotta.
Monet terroristit ovat muslimeja.
Olisi typerää ummistaa silmänsä siltä ilmiöltä.
Pahimmat pelkoni toteutuivat.
Hirmuteko oli kuin olikin muslimin työtä,
ja vieläpä sellaisen, joka oli käynyt moskeijassamme.
Sillä hetkellä tunsin syvää epätoivoa.
Nuoremman veljen kämppis oli tunnistanut hänen kuvansa uutisissa -
ja pyrki hävittämään todisteita.
Todisteita räjähteistä oli jätetty kaatopaikalle.
Saimme todisteet takaisin,
ja kämppikset saivat syytteet oikeuden vastustamisesta.
Kun he tajusivat veljekset syyllisiksi, heidän olisi pitänyt kertoa meille.
Silloin Sean Collier eläisi.
Jotkut pikkuveljen ystävistä valehtelivat FBI:lle,
mutta muuten veljekset olivat ilmeisesti toimineet omillaan.
He olivat rakentaneet pommit Tamerlanin keittiössä.
En usko, että pommeja tehtiin internetin ohjeiden perustella.
Uskon, että poikia auttoi tuntematon henkilö.
On erittäin vaikeaa rakentaa räjähde -
ja onnistuneesti etäräjäyttää niistä kaksi lähellä toisiaan.
Jotkut epäilevät pimentoon jäänyttä salaliittoa.
Ei sellaista ollut. Yksinäisiä susia on paljon.
Tekijät eivät olleet amatöörejä. Räjähteet olivat ammattilaisen työtä.
Afganistanin räjähdeyksikkö oli samaa mieltä.
Määrittelimme tekijät yksinäisiksi susiksi,
jotka saivat Anwar al-Awlakin Inspire-lehdestä -
innoituksen pyhään sotaan.
Kun kuulen jonkun puhuvan pyhästä sodasta -
tappamisen kontekstissa, kavahdan ajatusta.
Arabian sana jihad tarkoittaa kamppailua.
Vaikkapa kamppailua hyvän elämän saamiseksi -
tai kamppailua, koska yrittää olla hyvä ihminen.
Jos kamppailen ollakseni hyvä uskovainen, se on jihadia.
Jihad ei ole sitä,
että tartutaan aseeseen tai rakennetaan pommi -
ja tapetaan viattomia.
Pari viikkoa iskun jälkeen -
poliisi ja FBI kuulustelivat miestä nimeltä Ibragim Todashev.
Hän oli Tamerlan Tsarnajevin ystävä,
tšetšeeni ja kamppailulajien harrastaja.
Hän ilmeisesti tunnusti tappaneensa kolme miestä,
joiden joukossa oli Brendan Mess, 11. syyskuuta 2011.
Brendan Mess oli Tamerlan Tsarnajevin paras ystävä.
He tunsivat toisensa harjoitussaleilta.
Kun Todashev tunnusti tekoaan asunnossaan, tapahtui jotain outoa.
Virkavalta väittää, että hän kävi päälle.
Teon seurauksena Todasheviä ammuttiin useita kertoja.
Monilla on epäilyksiä tarinasta.
Hänet ammuttiin ilman syytä. Hän halusi vain, että tämä olisi ohi.
Tarinasta tuli mutkikkaampi ja ongelmallisempi,
koska Todashev tunnusti tappaneensa miehet -
yhdessä Tamerlan Tsarnajevin kanssa.
Tapahtumien järjestys on tärkeä.
Brendan Mess murhattiin asunnossaan,
kun Tamerlan sai kuulla, ettei voisi pyrkiä olympiajoukkueeseen.
Murtojälkiä ei ollut.
Uhri siis tunsi tekijän ja päästi hänet sisään.
Uhrit tapettiin mestaustyyliin. Se vaikuttaa henkilökohtaiselta.
Juutalainen ystävä eli amerikkalaista unelmaa.
Hänellä riittää rahaa ja mahdollisuuksia.
Tamerlan koki vastoinkäymisiä eikä juuri nähnyt mahdollisuuksia.
Asiaan liittyivät Tamerlan Tsarnajev ja huumeet.
Enempää en voi kommentoida.
Walthamin murhatutkinta on yhä kesken.
Se on vaivannut minua.
Vastaamattomia kysymyksiä on paljon.
Walthamin kolmoismurhan jälkeen -
Tamerlan Tsarnajev ilmeisesti matkusti Dagestaniin -
ja osallistui radikalisoivaan toimintaan.
Se oli hänen radikalisoitumisensa perusta.
Dagestanin tapahtumat vaikuttivat häneen syvästi.
Palattuaan hän alkoi suunnitella Bostonin pommi-iskua.
Kesällä 2012 Tamerlan matkusti Dagestaniin -
päästäkseen lähemmäs juuriaan ja uskoaan.
Toimittajana uskon, että tarinan ydin löytyy sieltä.
Haluan kertoa ihmisille totuuden tapahtumista -
turvautumatta yleistyksiin ja stereotypioihin.
Olin 2 kuukautta Tšetšeniassa, Dagestanissa ja Kirgisiassa.
Etsin poikien tuttavia,
jotka olivat paikalla Tamerlanin vierailun aikana.
Hän tapasi nuoria muslimeja, jotka kuuluivat aktivistiliikkeeseen.
Makhachalan veljekset kiusaavat -
tänne Amerikasta asti saapunutta veljeään.
Hän on tässä, ja tämä taas on Jamaat...
Ne tyypit käyvät rannalla, grillaavat, käyvät moskeijassa ja juttelevat.
Heidän puheensa eivät kuitenkaan ole radikaaleja.
Vaadimme hyväksyttyjä asioita. Kiellämme muut.
Tulkaa kanssamme totuuden polulle.
Tämä on kiusaamista.
Se ei ole sotilaallinen ryhmä.
Yritin selvittää, oliko Tamerlan yhteydessä -
sotilaallisten ryhmien värvääjiin.
Joku vei minut niin pitkälle kuin voi ja osoitti polkua.
Kävelin sinne ja törmäsin ihmisryhmään.
He eivät tienneet mitään.
En löytänyt hetkeä, jolloin Tamerlan päätti -
alkaa tappaa viattomia ihmisiä.
Hän ei varmaankaan päättänyt sitä Dagestanissa.
Hän meni Dagestaniin etsimään tarkoitusta.
Hän ei ollut päässyt olympiajoukkueeseen ja syytti siitä rasismia.
Hän etsi islamilaisuuden ydintä ja tarkoitusta elämälleen,
mutta hän ei radikalisoitunut siellä.
Se tapahtui, kun hän palasi Yhdysvaltoihin -
eikä matka ollutkaan korjannut mitään hänen elämässään.
Kun veljekset tutkivat islamia,
he alkoivat yhdistää sen omiin epäonnistumisiinsa -
ja lisäksi tapahtumiin ulkomailla,
missä USA kävi sotaa kahdessa islamilaisessa maassa.
Džohar kirjoitti veneeseen -
syyttävänsä USA:n muslimien vastaista politiikkaa.
Niin minä kirjoitin.
TSARNAJEVIEN TUHO
Juttuni järkytti monia.
Se sai Tsarnajevit vaikuttamaan ihmisiltä,
joiden tekoja pyrimme jollain lailla oikeuttamaan.
Sain sähköpostin:
"Toivottavasti terroristit tappavat sinut tai jonkun läheisesi,
jotta tajuat sen tunteen."
Tiedän hyvin, miltä se tuntuu.
Isäni oli ensimmäisessä koneessa, joka törmäsi WTC:hen.
Iskujen vuosipäivänä saamme nähdä koneen törmäyksen yhä uudelleen.
Monestiko ihmisen pitää katsoa oman isänsä räjähtävän ja kuolevan?
Emme missään nimessä yritä oikeuttaa tekoa veljesten vastoinkäymisillä.
He eivät kuitenkaan syntyneet terroristeina.
Se on tarina, jonka haluan kertoa.
4. MAALISKUUTA 2015
KAKSI VUOTTA TAPAHTUMISTA
Kirjoitin koko oikeusprosessista.
Oli selvää, että Tsarnajev todettaisiin syylliseksi.
Oikeudenkäynnissä oli kyse kuolemanrangaistuksesta.
Vaihtoehtoinen rangaistus oli elinkautinen.
Todistin, vaikken olisi halunnut, ja annoin myös vaikutuslausunnon.
Halusin ehdottomasti tehdä sen Krystlen vuoksi.
Tunsin halua olla hänen äänensä.
OIKEUSTALO
Kun Džohar saapui oikeuteen,
toimittajien mielestä hän näytti ylimieliseltä.
Minun silmissäni hän näytti tyytyneen kohtaloonsa.
Kun katsoin häntä, näin paholaisen.
Hänen silmänsä oli vahingoittunut. Se oli punainen kuin pirulla.
Hän tuijotti suoraan minua kohti.
Se oli todella vaikeaa.
Selviytyjät kertoivat kokemuksistaan ja elinikäisistä vammoistaan.
Se jäi mieleeni ikiajoiksi.
Puolustuksen tarina oli,
että Džohar oli isoveljensä hallittavissa.
Veljen persoona oli raju ja väkivaltainen.
Džohar oli yksinkertaisesti totellut ja tehnyt iskut, koska veli pakotti.
Veli saattoi tosiaan vaikuttaa häneen.
Hänestä ehkä tuntui, ettei veljelle voinut sanoa ei.
Hän kuitenkin päätti laskea repun lasten lähelle.
Veli ei ollut vieressä käskemässä hänen tehdä niin.
Hän surmasi Martin Richardin, Lingzi Lun,
Krystle Campbellin ja Seanin, eikä sitä voi puolustella.
Siitä ei voi syyttää veljeään.
Oman arvioni mukaan -
hän tiesi, mitä oli tekemässä ja teki sen vapaaehtoisesti.
Hän sijoitti pommin maahan -
ja käveli pois ennen kuin itse joutui vaaraan.
Lisäksi myöhemmin samana päivänä -
hän kävi ruokaostoksilla kuin mitään ei olisi tapahtunut.
Sean Collierin murhan ja Danny Mengin sieppauksen jälkeen -
hän osti rauhassa välipalaa huoltoasemalta.
Ihan rauhassa.
Kaksi asiaa oikeudessa tekivät kuolemanrangaistuksesta todennäköisen.
Yksi oli Carmen Ortizin väen julkaisema video,
jolla Džohar ilmeisesti näyttää keskisormea kameralle sellissään.
Se tulkittiin haistatteluksi Bostonin väelle.
Syyttäjät ilmaisivat asian niin.
Lisäksi tuomari päätti olla huomioimatta todisteena -
yhteyttä Tamerlanin parhaan ystävän murhaan Walthamissa.
Yhteydestä olisi ollut hyötyä puolustukselle.
Jos pystyy viiltämään ystävänsä kurkun auki, pystyy mihin vain.
Veli vaikutti Džohariin.
Todisteiden kieltäminen oli kova isku puolustukselle.
KUOLEMANRANGAISTUS ON MURHA
ARMOA, EI UHRAUKSIA
Olimme alusta asti sillä kannalla,
että sekä kuolemanrangaistus että elinkautinen olisivat oikeutta.
Lopulta Džohar Tsarnajev tuomittiin kuolemaan.
Hän kuunteli tuomionsa ilmeettömänä,
ja oikeudenkäynti päättyi.
Lehdistötilaisuus pidettiin ulkona oikeustalon takana.
Uhreja ja perheitä pyydettiin puhumaan.
Tahdon kiittää kaikkia muita selviytyjiä heidän tuestaan.
Molemmilla pojillani on jalkaproteesit.
Tuomion myötä kivi vierähti sydämeltäni.
Taustalla näkyi satama. Koko kaupunki hengähti helpotuksesta.
Tässä jutussa ei ole oikeutta. Neljä ihmistä on menettänyt henkensä.
Moni muu menetti raajansa ja kyynistyi maailmaa kohtaan.
Ei tämä ole koskaan ohi.
Tunnen Richardit ja Campbellit.
Heidän on elettävä tragedian kanssa.
TUNTEMATON EPÄILTY NRO 2
Ei tätä asiaa voi koskaan jättää taakseen.
Ne, jotka olivat paikalla, olivat paikalla.
Ensihoitajat, loukkaantuneet,
läheisensä menettäneet...
He muistavat sen hetken ikuisesti.
Sitä ei ole helppo unohtaa.
Muisto elää yhä sydämissämme.
Se oli elämäni synkin hetki.
En tiennyt enää, kuka olin. Menetin yhteyden itseeni.
Tunsin itseni todella petetyksi.
Karenin muistot nousevat pintaan joka vuosi.
Se on raskasta edelleen.
En halua, että Krystleä unohdetaan.
Menetin ystäväni. Se hirveä tosiasia ei katoa mihinkään.
On kulunut kymmenen vuotta.
Videoilla näkyy siviilejä,
maratonin työntekijöitä, poliiseja ja ensihoitajia,
jotka yrittävät auttaa kaikin mahdollisin keinoin.
Se kertoo bostonilaisten rohkeudesta ja lähimmäisenrakkaudesta -
ja myös kyvystä puolustaa itseään.
On uskomatonta, että siitä on jo vuosikymmen.
Olen kiitollinen siitä, että olen elossa.
Elämäni olisi voinut päättyä sinä yönä.
Danny Meng on yksi tutkinnan suurimmista sankareista.
Hänen rohkeutensa johti Tamerlanin kuolemaan -
ja Džoharin vangitsemiseen.
Olen antanut tästä monta haastattelua, eikä niissä ole kyse sankaruudesta.
Kyse on siitä, että Boston yhdisti voimansa uhkan edessä -
ja tukee perheitä, joiden elämä muuttui ikiajoiksi.
Tahtoisin nähdä Bostonin maratonin palaavan entiseen loistoonsa -
ilman, että iskujen muisto varjostaa sitä.
Maraton aiheuttaa niin paljon hyvää.
Juoksijoiden ensimmäinen aalto on juuri lähtenyt matkaan.
BOSTONIN MARATONI 2022
Martin Richard, Lingzi Lu, Krystle Campbell ja Sean Collier -
saivat surmansa iskun seurauksena.
Yli 260 ihmistä loukkaantui.
Karen ja Kevin menivät naimisiin vuosi pommi-iskun jälkeen.
Ed Davis, Rick DesLauriers ja John Foley jäivät eläkkeelle.
Billy Evans yleni poliisijohtajaksi.
Korkein oikeus palautti Džoharin kuolemanrangaistuksen voimaan 2022.
Hän odottaa teloitusta korkean turvallisuuden vankilassa.
Tekstitys: Anne Aho