A történtek tényleges megértéséhez a múltba kell tekintenünk.
SZOVJETUNIÓ
1944-ben Joszif Sztálin szovjet diktátor úgy gondolta,
hogy a teljes csecsen nemzet a náci Németországot segíti.
Ezért marhavagonokba tették,
és a távoli Közép-Ázsiába küldték őket.
Egy nép tömeges száműzetése volt ez. A száműzöttek fele útközben meghalt.
A túlélők között
ott volt Tamerlan és Dzsohar nagyapja, Zaindy Carnajev is.
Hogy túléljen és ellássa a családját, Zaindy egy roncstelepen guberált.
Olyan alkatrészek után kutatott, melyeket eladhatott.
Egy nap a begyűjtött limlomot a kocsijára tette, nem sejtve,
hogy éles lőszer keveredett közé, amely felrobbant, és azonnal megölte őt.
A fia, Anzor megismert egy Zubeidat nevű nőt, és összeházasodtak.
Négy gyermekük született.
A legidősebb Tamerlan. A legfiatalabb Dzsohar.
Menekültstátuszt kaptak, és az egyesült államokbeli Boston területére költöztek.
Anzor az amerikai álmot kergette.
De ideköltöztek,
és kiderült, hogy az álom nem tükrözte a valóságot.
A dolgok pedig nem a terv szerint alakultak.
AMERIKAI HAJTÓVADÁSZAT:
ROBBANTÁS A BOSTONI MARATONON
III. FEJEZET A HOLTTESTEKET NEM LEHET KIHALLGATNI
Ez volt a leghihetetetlenebb történet, amit valaha is hallottam,
láttam, illetve tapasztaltam.
Az egész esemény éppen akkor volt folyamatban Watertownban.
83. ÓRA PÉNTEK
84. ÓRA PÉNTEK
Az egyik gyanúsított meghalt, a másik meg kereket oldott.
Egész éjjel folyosókat és garázsokat kutattunk át.
A rendőrök nem nyilatkoztak, a környéken élők viszont
lövöldözésről beszéltek.
Dörrenéseket hallottunk. Mintha sörétes puska lett volna.
Aztán meg puff-puff, bumm-bumm!
Oda-vissza. Kész őrület!
Bumm! Én meg... Nem tudtuk, mi az,
aztán hirtelen feltűnt vagy száz rendőrautó.
Arrafelé haladtunk, a helyiek meg kiabáltak
az ablakokból: „Lövöldöznek! Ne menjetek arra!”
Jelentették, hogy a bostoni rendőrség épp kihallgat egy taxisofőrt,
aki egy csecsen állampolgárt vitt el Watertownból
Bostonba, a Déli pályaudvarra.
Azt is jelentették,
hogy egy csőbombát találtak az utcán, a pályaudvar közelében.
„Úristen! Mivel állunk szemben? Van itt más is Carnajevéken kívül?
A vasúti hálózatunkat támadják? Ott is lesben áll egy bombás merénylő?”
Több információ kellett, ezért küldtünk még oda embert.
Megállítottuk az Amtrak Bostonból induló szerelvényeit.
A New Yorkba és Washingtonba tartó vonatokat átvizsgáltuk.
A parancsnokságon voltunk a vasúti rendőrség vezetőjével.
A kormányzó is velünk volt. Rájöttünk, hogy a reggel fél hatkor,
illetve hat órakor induló buszok jó lehetőséget kínálnak a menekülésre.
Összedugtuk a fejünket, hogy megvitassuk, mit tegyünk.
Úgy döntöttünk, hogy lezárjuk a várost.
Jó reggelt! Nagyszabású embervadászat van folyamatban.
MASSACHUSETTS KORMÁNYZÓJA
A helyi tömegközlekedést leállítottunk.
Arra kérünk mindenkit, hogy húzódjon biztonságos helyre, zárt ajtók mögé.
Senkinek ne nyissanak ajtót,
a magukat igazolni képes rendfenntartó személyeket kivéve!
Ez a rendelkezés Watertownra, Cambridge-re, Walthamre,
Newtonra, Belmontra, és jelen pillanatban egész Bostonra érvényes.
Egymillió ember került vesztegzár alá Bostonban.
Hallhatták: mindent lezártak.
Ez példa nélküli.
A város szellemvárossá vált.
Az utcák üresek voltak.
Mindenki engedelmeskedett.
Boston teljes lakosságát arra kérték,
hogy maradjanak otthon, és ne nyissanak ajtót,
csak a magukat igazolni képes rendfenntartóknak. Ez rendkívüli fordulat.
A rendfenntartóknak akadálytalanul kellett járniuk az utcákat.
Nem csak Boston és Watertown, szinte egész Kelet-Massachusetts érintett volt.
Sosem láttam még ilyen szintű rendőri készültséget.
Szövetségi és helyi erőket küldtünk Watertownba,
hogy megtaláljuk a Dzsohar Carnajevként azonosított egyént.
Tömegével érkeznek a rendőrök a városba.
Önkormányzati rendőröket is látok.
Meg állami katonákat. Mindenki itt van.
Végül körülbelül 2500 rendőr volt jelen Watertownban.
Még New Hampshire-ből és Rhode Islandról is jöttek.
A történteket hallva kocsiba ugrottak és odajöttek.
A rendőri ellenőrzés egyre szorosabb a területen,
ahol szerintük a kettes számú gyanúsított rejtőzik.
A szakembereink ismerték a törvényeket, a polgári jogokat,
a dolgok helyes menetét, és eszerint folyt minden.
De extrém sürgősséggel.
85. ÓRA PÉNTEK
86. ÓRA PÉNTEK
Még tart a hétfői maratoni robbantás gyanúsítottja utáni hajtóvadászat.
Watertown lakóinak tanácsos otthon maradni.
Éjjel néztük a híreket.
Aztán 5:30 körül felkeltünk, mert bejöttek a rendőrök,
akik házról házra jártak.
Ellenőrzöm, minden rendben van-e a házban.
- Minden rendben. - Igen?
- Igen. - Jó.
A rendőrség feltételezte, hogy valaki segédkezett a szökésében.
- A pince? Minden be van zárva? - Igen.
- Hátul van egy nyitott garázsunk. - Akkor azt ellenőrizzük.
- Jó. De a padlás zárva van. Köszönöm. - Oké. Rendben. Köszönöm.
Istenem! Mindenhol ott vannak.
Nem akarok többé erre ébredni.
Sokan felháborodtak, a rendőrök kutakodásán.
Udvarról udvarra, sikátorról sikátorra.
Milyen volt az elmúlt 24 óra?
Ijesztő.
Milyen érzés?
Rémisztő! Teljesen... Borzalmas! Tiszta ideg vagyok.
Halálra rémültem. Félek.
Van még ott más is? Csak maguk ketten?
Ez egyetlen ház, vagy több lakás?
Az emberek otthon tartása jó döntés volt.
Bárhol lehetett volna, de úgy éreztük, Watertownban van.
Rejtély volt, hová ment. Vajon mások is benne voltak?
Van még bomba a városban? Nem tudtuk.
A nyomozás határozottan kétfelé ágazott.
Egyrészről a gyanúsítottat kerestük nagy erőkkel a környéken,
ami alaposan lefoglalt minket.
Másrészről a két testvér megértése volt a feladat.
Hogyan követték el a tettet?
És fontos volt kideríteni, voltak-e még tettestársaik.
KIRGIZ ÁLLAMPOLGÁR
87. ÓRA PÉNTEK
88. ÓRA PÉNTEK
Kiderült, hogy a testvérek a massachusettsi Cambridge-ben éltek.
Ezért azonnal házkutatási parancsot kértünk a házukra.
NORFOLK UTCA 410. CARNAJEVÉK OTTHONA
A nyomelemzők hamar találtak bombakészítéshez való alapanyagokat.
De Dzsohar nem volt a házban.
Kiderült: Tamerlan nős. A neje Katherine Russell.
A producerünk látta, hogy a rendőrök egy nővel jöttek ki az épületből.
Mikor megismerkedett Tamerlannal, vallásgyakorló muszlimmá vált.
Kihallgattuk.
Nem volt együttműködő.
Mikor ártatlan emberek szembesülnek ilyesmivel,
általában letaglózza őket, hogy egy hozzátartozójuk
ilyen gyalázatos tettbe keveredett.
Ez volt nagyon furcsa a kihallgatásakor.
Nem volt megbánás, se együttérzés.
Az volt a benyomásom, hogy egy követ fúj Tamerlannal,
és a férje szörnyű tettei ellenére,
nem akart segíteni az Egyesült Államok kormányának.
Reméltem, hogy lesz elég információnk vád alá helyezni,
mert úgy hittem, ő is bűnrészes volt,
de erre nem került sor.
Nem volt elég bizonyíték vádat emelni Katherine Russell ellen.
Ha rájössz, vagy gyanítod, hogy valaki bűncselekmény elkövetésére készül,
nem sértesz törvényt, ha csendben maradsz,
ha nem mondasz vagy teszel semmit, hogy megakadályozd.
87. ÓRA PÉNTEK
88. ÓRA PÉNTEK
Szinte lehetetlen megakadályozni az információszivárgást
egy ilyen horderejű nyomozás során.
Csendet kérek!
Úgy döntöttünk, felfedjük a nevüket.
BOSTONI RENDŐRSÉG - DZSOHAR CARNAJEV FRISS FOTÓJA
Az elhunyt gyanúsítottat Tamerlan Carnajevként azonosították.
- Tamerlan. - Tamerlan.
Testvérét, Dzsohart még mindig keresik.
Dzsohar Carnajev.
Dzsohar.
Korán reggel autóban ültem. Hallottam a nevüket a rádióban.
Ha a Carnajev nevet hallod, tudod, hogy az csecsen név.
A szüleik Dagesztánban vannak. Elizabeth Palmer tudósítása a helyszínről.
Szörnyűség, ami történt,
ZUBEIDAT CARNAJEV
de tudom, hogy a gyerekeimnek semmi közük hozzá.
Tudom. Anya vagyok.
Féltem a fiaim életét.
ANZOR CARNAJEV
Le kell tartóztatniuk. Vigyék be élve!
Élve.
Vizsgálja ki az igazságszolgáltatás, hogy kinek van igaza, és ki a bűnös!
Az újságírók megtalálták a gyanúsított nagybátyját. Üzenete: „Add fel magad!”
Ha életben vagy, add fel magad, és kérd az áldozatok
megbocsátását!
TANÁR, SZOMSZÉD
Amikor először meghallottam Dzsohar nevét, megdöbbentem.
Dzsohar Carnajev. Még mindig szökésben van,
a rendőrség pedig átkutatja érte egész Bostont.
Dzsohar a szomszédom volt, és ott tanult,
ahol én tanítottam.
DZSOHAR
Társasági ember volt. Karizmatikus srác.
Sok barátja volt. Népszerű fiú volt.
A birkózócsapat tagja volt.
Egy sármőr volt.
Mindenki azt kérdezte: „Miért nem telefonáltál,
hogy tudod őt azonosítani?”
Mert kizárt, hogy ez a kölyök lenne az.
De miért?
Mert nincs semmi vele kapcsolatban, ami ilyesmire utalna.
Politika, vallás... Semmi.
Kezdett egyre világosabbá válni számomra.
Azt mondtam: „Larry! Ez Dzsohar.
Ismered Dzsohart. Ő a robbantó.”
Mikor megtudtam, hogy Dzsohart keresik,
képtelen voltam felfogni.
Ellentmondásos gondolataim támadtak.
Senki sem tudott meggyőzni,
elhitetni velem, hogy ők a merénylők.
Csak olyasvalaki tudott volna meggyőzni, aki a saját szemével látta, mit tettek,
és akiben bízom is annyira, hogy elhiggyem neki azt, amit állít.
Dzsohart akkor ismertem meg, mikor kosarazni kezdtem.
Kifejezetten népszerű volt. Mindenki ismerte.
Emlékszem, minden pénteken elmentem a mecsetbe,
ami mindig tömve volt.
És ott láttam Dzsohart is, ami összezavart,
mert azt hittem, ő egy bostoni fehér srác.
Odaültem mellé, és azt kérdeztem: „Hát te mit keresel itt?”
Ő meg: „Ja, tesó, egész életemben muszlim voltam,
csak nem tartottam olyan fontosnak, hogy...”
Én meg: „Tesó! Bandázhatunk együtt. Csinálhatnánk muszlimos dolgokat.”
Onnantól mindennap együtt lógtunk.
Úgy tudtam azonosulni vele, mint korábban soha.
Szerény volt, kedves. Volt, hogy adott öt dolcsit ebédre.
Mindenkivel jól kijött.
Sosem láttam ideologizálni. Sosem láttam harciasnak. Soha.
Igazság szerint előfordult,
hogy próbáltam beszélgetni vele a társadalmi igazságosságról,
de őt nem érdekelte az ilyesmi.
A legkisebb jelét sem adta, hogy érdekelné a politika.
A szülei elváltak, és immár külön, de mindketten visszaköltöztek Dagesztánba.
Hirtelen szertefoszlott a régóta szőtt álom,
és ezért mind Amerikát okolták.
Ha a szüleid mindketten elhagynak, amint bekerülsz a főiskolára,
az igazán lesújtó élmény lehet.
Dzsohar és bátyja közel kerültek egymáshoz.
Annyira csodálta a bátyját,
hogy szinte már irigyeltem a kapcsolatukat.
Tamerlan és Dzsohar kapcsolata
az edzőteremben nagyon hasonlított
Tamerlan és az apja kapcsolatára.
Tamerlan egyértelműen utasításokat adott Dzsoharnak.
Szinte olyan volt, mint mikor az apja edzette őt.
De Dzsohart nem érdekelte az ökölvívás. Ő birkózni akart.
Végül a dartmouthi egyetemre került.
Azt mondta, jól teljesít ott.
Minden tetszett neki. Pénzt is keresett.
Kiderült, hogy nem igaz.
Dzsohar azt hazudta, iskolát vált,
és hogy jók a jegyei, pedig igazából bukdácsolt.
Már nem egy amerikai mintagyerek. Drogügyletei voltak,
amiket Dartmouthban intézett. Marihuánával kereskedett.
Fűvel üzletelt, de minden haverom ezt tette.
Félkilós mennyiségeket árult, de ezért még nem töri rád az FBI az ajtót.
Utoljára egy hónappal a robbantás előtt találkoztunk.
Szórakozni indultunk, haverok is csatlakoztak.
Két buli is volt aznap éjjel.
Aztán...
Igen, felhívta őt a bátyja,
és ahogy letette a telefont, azt mondta: „Figyu, tesó! Nekem mennem kell.”
Mi meg: „Jól vagy? Minden oké?” Erre ő: „Ja. Családi ügy.”
Akkor...
láttam őt utoljára.
Ez életemben a legnagyobb horderejű dolog.
És történelemtanárként az a dolgom, hogy megértsem.
Nem voltam még képes rá, hogy fejben összerakjam a darabkákat.
94. ÓRA PÉNTEK
95. ÓRA PÉNTEK
ÜDVÖZÖLJÜK A DARTMOUTHI EGYETEMEN!
Rájöttünk, hogy Dzsoharnak van szállása az egyetemen.
Az állami rendőrség egy taktikai csapatot küldött a lakóépülethez.
ÜDV, JÖVŐBENI FOCISTÁK!
Egy másik túszmentő csapat
Virginiából volt úton Blackhawk helikopterekkel.
Az érzelmek felkorbácsolódtak, tanulók százait evakuálták.
SMS-ben kaptak értesítést, hogy valami nincs rendben.
Bejött a szobatársam, és azt mondta:
„El kell hagynunk az egyetem területét,
mert ide jár az a srác.” Én meg: „Volt diák?”
Erre ő: „Nem, ő az a srác, akivel néha együtt lógunk.”
Le vagyok döbbenve.
Igen, szeretném, ha elmennének.
Nagyon reméltük, hogy életben lesz, amikor rátalálunk.
Egy kibaszott kommandós csapat a kurva ajtóm előtt!
Páncélozott kocsi. Mi a faszom van itt?
Valós időben hallgattuk a rádióban.
Dzsohar Carnajev! Jöjjön ki a lakásból!
Felemelt, mozdulatlan kézzel jöjjön elő!
Hallottuk, hogy bemennek,
és mindenkit a földre parancsolnak.
Rátapadtunk a rádióra. Füleltünk.
Azt gondoltuk, Dzsohar is odabent van.
„Biztos, hogy ő is ott van.”
Ez meg mi a szar?
A lényeg, hogy nem jött be. Ő nem volt odabent.
Nagyon lehangoló érzés volt.
Semmit sem találtak.
Zsákutcába futottak, és értetlenül álltak a helyzet előtt.
Minden egyes nyomot leellenőriztünk,
de szinte teljesen kifogytunk a használható információkból.
97. ÓRA PÉNTEK
98. ÓRA PÉNTEK
Egyre kisebb és kisebb területre szűkült a kutatás.
Az egyik parancsnokom azt mondta: „Még pár háztömb, és végeztünk.”
Úgy éreztük, ezen utcák egyikében kell lennie.
Mintha éreztük volna a közelségét. És egész nap
különböző kommandós csapatok jelentették, hogy nem sokon múlt.
Mintha egy hullámvasúton ültünk volna.
Folyton azt kérdezgettem: „Na? Mi van? Semmi?
Csak nem meglépett?” Szörnyű érzés volt.
Nem lehet örökké otthon tartani az embereket.
Értékes munkaidőt emésztett fel, megzavarta a polgárokat,
és igazából nem tudták, hol rejtőzködhet Dzsohar.
Ekkor telefonált a kormányzó.
Obama elnökkel beszélt telefonon.
És Obama aggódott az emberek otthon tartása miatt.
Obama elnök azt mondta: „Nem tarthat egy teljes nagyvárost örökké lezárva.”
Az emberek az utolsó erőtartalékaikat használták fel.
Be akartuk jelenteni, hogy feloldjuk a vesztegzárat,
de óvatosságra intünk mindenkit.
Ha tehetik, maradjanak otthon, mert még keressük a tettest!
18:03
A fejlemények fényében a mai nap folyamán
a vesztegzár feloldásra kerül.
A tömegközlekedést azonnali hatállyal újraindítjuk,
Arra kérünk mindenkit, hogy legyen óvatos.
Ha elhagyják az otthonukat, ne feledjék, egy veszélyes egyén garázdálkodik odakint!
Mindenki elindult haza.
Az állami rendőrség és mindenki más is csomagolni kezdett.
A területet átfésülő rendőröket ténylegesen kivonják
ez után a kissé kiábrándító sajtótájékoztató után,
ami lényegében arról szólt, hogy a tettes olajra lépett.
A fiatalabbik fiú szökésben.
Fegyvere van, és nagyon veszélyes. A helyi hatóságok viszont
úgy döntöttek, hogy feloldják a vesztegzárat,
és mindenki teheti újra a dolgát. A lezárásnak tulajdonképpen vége.
Péntek este volt.
Úgy nyolc órát alhattam az azt megelőző öt napban.
Örültem, hogy meg tudtam állni a lábamon. És erre nem vagyok büszke.
Nem vagyok büszke rá, de ez volt a helyzet.
Rick DesLauriers körülnézett a teremben,
és kizárólag kimerült embereket látott, ezért így szólt:
„Semmi használható nincs a kezünkben. Fejezzük be!
Vessünk be egy kis létszámú osztagot!
Menjetek haza aludni! Később kipihenten gondoljuk át újra!”
Kimerültem.
Hazaküldtem a parancsnokot, mert nem tudta nyitva tartani a szemét.
Néhány kommandósnak kórházba kellett mennie,
mert annyira kimerültek voltak, és nyilvánvalóan
szusszannunk kellett. Átadni másoknak az irányítást.
Beültem a kocsimba, és hazaindultam, hogy lepihenjek.
A tisztségüket még továbbra is betöltő kevesek egyike voltam Watertownban.
Próbáltam találni valakit, aki átveszi a helyem.
98. ÓRA PÉNTEK
99. ÓRA PÉNTEK
911. Rögzített beszélgetés. Hol van a vészhelyzet?
Watertownban. Franklin utca 67.
A rendőrség, a tűzoltók vagy mentő kell?
Van egy hajó az udvaromban.
Tiszta vér a belseje. Van benne valaki.
Biztos?
Épp most néztem bele.
18:42
Jó. Ne tegye le!
Rendben.
Egy watertowni rendőr odalépett hozzám, és azt mondta:
„Most szóltak, hogy valaki egy hajóban van a Franklin utca 67. mögött.”
Mondom: „Ugye viccel?” Ő meg: „Kövessen!”
Csendben követtük a Franklin utca 67. elé.
Se sziréna, se semmi. Halkan közeledtünk.
Szó szerint mi voltunk az elsők. A rádióban még el sem hangzott.
Végigmentünk a kocsifelhajtón. Én és a hadnagyok
elővettük a fegyverünket.
Emlékszem, felnéztem a ponyvára. Tudja, amivel a hajókat télire letakarják.
Láttuk őt, amint az ujját vagy egy pisztolyt próbál áttolni rajta.
Tudtuk, hogy van valaki a hajóban. De ki?
„Remélem, a mi emberünk!”
Ekkor azt kérdeztem: „Próbáljuk mi magunk elkapni?”
Nem tudtuk, van-e rajta robbanómellény.
Láttuk, hogy korábban mennyi lőszere volt. Nem tudtuk, hányan lehetnek a hajóban,
ezért úgy döntöttem, odahívok egy taktikai egységet.
Csináljuk szép lassan,
és hozzuk ki őt békésen, biztonságban!
Kérhetnék egy taktikai egységet? Franklin utca 67.
De az volt a gond, hogy amint ez elhangzott,
mindenki elindult a helyszínre.
Sunnybank út 468.
Uram! A Franklin utca 67-ből jött hívás.
Van egy hajó a kertben. Vér borítja a takaróponyvát.
Hallom a rádióban: „Főnök! Megtalálták!
Vissza kell mennie!”
Én meg: „Jól van, épp az utca végén vagyok.”
Megfordultam, és nyomás vissza.
Jelentették rádión, hogy Watertownban egy gyanúsított van egy hajó belsejében.
Utólag vicces. Azt kérdeztem a sofőrömtől:
„Hol van víz Watertownban? Hol az a hajó?”
A most bekapcsolódóknak mondom, hogy úgy tűnik,
hatalmas előrelépés történt a fáradságos kutatásban.
Ha az illető Dzsohar Carnajev,
akkor a jelek szerint már 18 órája rejtőzött egy hajóban.
A távolság a rejtekhelyéig onnan, ahol a kocsit hátrahagyta,
egyetlen háztömb.
Hogy nem vettek észre egy hátsó udvarban tárolt hajót
meg a vérnyomokat? Fogalmam sincs.
A watertowni rendőrség arra kér mindenkit,
hogy a korábban elhangzottak ellenére maradjanak otthon. Ne menjenek ki!
Egyértelműen valami fontos dolog történik.
Láttam, ahogy hirtelen mindenfelől rendőrök érkeznek.
Hallottam a szirénákat.
Üvöltöttem: „Ne jöjjön több rendőr!
Elegen vagyunk. Ne engedjenek ide mindenkit!”
Nem akarunk túl sok embert ide, jó?
Tudtam, hogy az kaotikus helyzetet teremt.
Központ a járőrkocsiknak. Ne közelítsenek a hajóhoz!
Biztosítsák a területet!
Az egész világ öt napja csak arra várt, hogy elfogjuk.
Képzelheti a rendőrség reakcióját.
Ezt nehéz volt kontrollálni.
Mindenki idejön.
Mikor lecsillapítottuk a kedélyeket, minden elcsendesedett.
Aztán hirtelen...
Lőnek?
- Ez lövöldözés. - Ezek lövések.
Halljátok?
Mindenki a földre vetette magát.
Nem tudtam, ki lőtt először, de le kellett állítanom a lövöldözést,
mielőtt megölik a csónakban rejtőzködőt.
Billy a mikrofonba üvöltve utasított mindenkit.
„Tüzet szüntess!”
Senki se lőjön! Tüzet szüntess!
Minden egységnek! Tüzet szüntess!
Mindenki hagyja abba! Várjuk meg a taktikai egységet! Oké?
Lövöldözésként jelentették.
Most már tudjuk, hogy célba lövés volt.
Azt hiszem, több mint 100 lövés érte a hajót.
Százhuszonhat lövedék.
Nem számítva a célt tévesztett lövedékeket.
Mindenhová jutott belőlük a környéken.
Sokat olyan rendőrök lőttek ki, akik nem is tartózkodhattak volna ott.
Nem is volt felhatalmazásuk, hogy csatlakozzanak az egységhez.
Önhatalmúlag mentek a helyszínre.
A rendőrök közül többen azt hitték, hogy Dzsohar fegyvert fogott rájuk.
Szerintem egyvalaki lőni kezdett, a többiek meg követték.
Az első lövöldözésnél történtek
valamint a hajónál történt események is felhívták a figyelmet
a különböző rendőri erőforrások irányított ellenőrzésének szükségességére
az összehangolt bevetés érdekében. Levontuk belőle a tanulságot.
Lövéseket adtak le, ez már világos.
A gyanúsítottat meglőtték, erről kaptunk tájékoztatást.
Hogy életben van-e vagy sem, arról nincsen tudomásunk.
Élve akartuk. Ennek ez a folyamata.
Bíróság elé állítani, válaszokat kapni.
Szörnyen csalódott voltam, mert mindenképpen ki akartam hallgattatni.
Egy holttesttől nem tudhatjuk meg, miféle összeesküvés volt ez, és ki pénzelte.
Nem tudtuk, meghalt-e.
Az állami rendőrségi helikopteren van FLIR, azaz infravörös érzékelő.
Infravörös kamerák, melyek érzékelik a hőt, a hőforrást, és képet adnak róla.
A parancsnokságon voltam. Drámai volt a helyzet.
A hőfelvételen kivehető volt Dzsohar fekvő alakja.
Élőben közvetítették, így nyomon követhettük az eseményeket.
Rátapadtam a tévékészülékre.
Nagyon sokáig néztük a híreket.
A bezártság, a feszültség... Mindez meglehetősen sok volt a számunkra.
A világ élőben figyelte az eseményeket.
Farah! A helyszínen vagy, és vannak információid.
Meséld el a nézőknek, mit tudtál meg!
Több száz rendfenntartó vette célba azt a személyt,
aki szerintük a gyanúsított. Bekerítették. Azt is látják, mit csinál.
Azt mondták, legyünk résen,
mert mindez nyilvánvalóan komoly áttörést hozhat.
99. ÓRA PÉNTEK
100. ÓRA PÉNTEK
Még mindig nem tudtam, hogy életben van-e.
Tango 9-3B! Az államiak légi egysége szerint
a hajóban egyértelműen mozgás látható.
Tisztán kivehető a mozgás odabent.
Kulcsfontosságú volt a helikopterpilóta egyik mondata:
„Mozgást látunk a hajóban.”
Túszmentők érkeznek balról.
A taktikai egység egy BearCat páncélozott járművel érkezett.
Azzal közelítették meg a hajót, és el akarták húzni vele a ponyvát is,
hogy az irányítók jobban lássák a személyt,
aki ezzel lehetőséget kap,
hogy felálljon, és megadja magát, ha úgy dönt.
Az FBI túszmentő csapatának igazgatója odajött hozzám, és azt mondta:
„Füstgránátot dobunk a hajóba.
Beleegyezel?” Azt feleltem: „Persze.”
De nem vált be, mire ő:
„Akkor legyen villanógránát!” Mondom: „Rendben.” Erre ő: „Csak az a baj,
hogy 170 liter benzin van abban a hajóban.
Felrobbanhat a ház, felrobbanhat minden.
Ki kell hívni a tűzoltókat.”
A tűzoltók a Walnut utcán érkeznek.
A rendfenntartók erővel visszaszorítanak minket.
Visszahúzódunk egy szeméttároló mögé.
Erin! Nyolc robbanás történt.
A villanógránátok lehetnek, amikről John King beszélt.
Nem robbant fel a csónak, és a személyt nem sikerült kiugrasztani.
Ilyen feszültek voltunk. Tűkön ültünk, én meg csak figyeltem.
Tárgyaltak vele.
Felültették.
Felállt.
Arra kérték, húzza fel a pulóverét.
Úgy tűnt, nincs fegyvere.
Tényleg sikerülni fog?
Őrizetbe vettük.
A Metro SWAT átvette az irányítást. A személy őrizetben.
Őrizetbe vettük.
Hihetetlen!
„Őrizetben.” Ez zene volt a füleimnek.
Az emberek meg hangosan tapsoltak.
Szép volt, uraim!
A rádióban üvöltöttek: „Ez az!” Mindenki kiabált: „Ez az!”
De én attól féltem, hogy valaki mást fogtunk el.
Ezért mindig emlékezni fogok arra, amikor a túszmentők vezetője odajött.
A cingár termetemmel riadtan néztem fel rá.
Mondom: „Ő az?” Ő meg erre így csinált.
„Száz százalék, hogy ő az.” Pont így.
Éreztem, hogy a vér kiáramlik belőlem.
Az volt bűnüldözői karrierem egyik legörömtelibb pillanata.
Dzsohar Carnajev letartóztatása.
Jó estét! A bostoni rendőrség friss tweetje csupa nagy betűkkel:
„Elfogtuk! A hajtóvadászatnak vége. A gyanúsított őrizetben.”
Meglehet, volt még tennivalónk, kellett még nyomozni,
kideríteni, ki érintett még az ügyben, de a négy napig tartó, észbontó üldözés
akkor véget ért. Elkaptuk.
101 órába telt elfogni a tetteseket.
101. ÓRA PÉNTEK
Kihajtottunk a lezárt területről, végig Watertown utcáin,
az emberek pedig kiabáltak és integettek.
Mint Párizs felszabadításakor a II. világháborúban.
Az emberek tapsoltak és ujjongtak. Mintha egy parádén lettünk volna.
Az a rengeteg ember!
Megtöltötték az utcát. Igazi hazafias érzés volt.
Azt éreztem, ide tartozom, része vagyok annak, ami jó Amerikában.
Rendívül megható élmény volt látni,
ahogy az emberek kiözönlöttek az épületekből,
és amerikai zászlót lengetve köszönetet mondtak.
Egyszerűen... Ha rágondolok, még most is belekönnyezek.
Nagyon jó, hogy így végződött. A tettest őrizetbe vették,
végre mindenki megnyugodhat.
Megkönnyebbültünk. Nyugodtan aludhatunk.
Győzedelmeskedett a béke, a szerelem, és győzedelmeskedett a nemzet.
Ez minden bostoni lakos győzelme.
Boston, bébi! Boston büszke! Semmi sem pusztíthat el minket!
Diákok jöttek ki a kollégiumokból, és végigvonultak az utcán.
Mintha háborút nyertünk volna.
Isten áldja Amerikát
A mi drága otthonunkat
Ma végre Boston, Cambridge
és Watertown lakói is fellélegezhetnek,
mert a két elkövető, aki annyi fájdalmat és gyötrelmet okozott nekünk,
többé nem jelent veszélyt se ránk,
se a közösségünkre.
Az újságban azt olvastuk: „Holttestet találtak egy hajón.”
Ezért azt hittem, meghalt.
Az utcán sétáltunk, és az emberek ujjongtak.
USA!
Zaklatottak voltunk.
Hiszen meghalt a barátunk.
Aztán egy srác biciklivel odakiáltott: „Hallottátok?”
Mi meg kurvára bepipultunk rá.
„Húzz a picsába innen! Takarodj! Hagyj minket békén!”
Neki meg kiült a döbbenet az arcára.
Aztán találkoztunk más haverokkal, és így tudtuk meg, hogy...
Hogy csak elfogták, és nem ölték meg.
BOSTON ERŐS
2013. ÁPRILIS 20.
Emlékszem, mikor másnap bementünk a parancsnokságra,
Davis parancsnok hívatott minket.
Azt mondta: „Indulunk a Fenway Park stadionba.”
Egy kis tiszteletadással készültek ott.
Jól van. Ez az, Boston!
BOSTON ERŐS SZERETETTEL WATERTOWNBÓL
A mezünkön ma nem a Red Sox olvasható, helyette a Boston felirat áll rajta.
Szeretnénk köszönetet mondani a rendőrség e heti fantasztikus munkájáért.
Ez a mi kibaszott városunk!
KÖSZÖNJÜK A RENDFENNTARTÓK MUNKÁJÁT BOSTON ERŐS
A szabadságunkról nem dönthet más!
Maradjatok erősek! Köszönöm!
Amikor Big Papi vulgáris jelzővel illette a városunkat,
azzal minden bostoni nevében adott hangot a megkönnyebbülésének.
A „Boston erős” szlogen nem csupán reklámfogás volt.
Aki itt élt, tisztában van a hitelességével.
Bár Dzsohart letartóztattuk, de a nyomozás csak azután kezdődött.
Ki kellett derítenünk kicsodák, mit tettek és miért,
kik voltak a társaik. Meg kellett fejtenünk az életüket.
Nem sokkal Dzsohar letartóztatása után a kórházban ellátták a sérüléseit.
Mihelyt kihallgatható állapotban volt,
az FBI kiemelt kihallgatócsoportja ki is hallgatta.
Sallangok és azonnal kirendelt ügyvéd nélkül akarták kihallgatni.
Ez előfordul. Főként terroristák esetében.
A Patriot Act bizonyos esetekben megengedi a kihallgatást végzőknek,
hogy a szokásos alkotmányos jogok nyújtotta védelem biztosítása nélkül
kérdezzen ki valakit, főként terrorcselekmények kapcsán.
Dzsohar a sérülései miatt nem tudott beszélni,
ezért le kellett írnia a válaszait.
ÜGYVÉD? KIMERÜLTEM.
Az amerikai ügyészség dönti el,
hogy mikor kell felolvasni egy vádlott jogait.
Még ha az illető ügyvédet kér is magának,
a kihallgatás tovább folytatódhat, ameddig csak megalapozott.
HAVER! TISZTÁBAN VAGYOK A JOGAIMMAL
De igen korlátozott az idő,
ameddig eljárás nélkül lehet kihallgatni valakit.
Átkutattuk a hajót.
Minden kis bizonyíték nagy jelentőséggel bírt számunkra.
Találtunk egy dzsihádista manifesztumot,
amit Dzsohar a hajó belső falára írt. Ez volt az első nyomok egyike,
ami arra utalt, hogy radikális terrorista hitvallás inspirálta őket,
és valamikor radikalizálódtak.
Tudnunk kellett,
hogy segített-e nekik valaki a bombák elkészítésében.
A gépén talált bizonyítékok között volt az Inspire magazin több kiadása,
ami köztudottan egy terrorista kiadvány.
Instrukciók bombakészítéshez édesanyánk konyhájában.
Az Inspire az al-Kaida hivatalos magazinja.
Két-három napon át kihallgatták,
de végül nem sok információval szolgált.
A jogai csak ezután kerültek felolvasásra.
Közben másokat is átvizsgáltunk,
akik a barátaik voltak.
Az FBI mindenkire rászállt, de a muszlim társaimra
sokkal inkább, mint bármely más népcsoportra.
Nyolc órán át tartott a kihallgatásom.
Tizenkilenc éves voltam. Rettegtem.
Az életem múlt rajta. Ezt én is tudtam, és ők is.
Mintha bűnösnek könyveltek volna el. Bizonyítanunk kellett az ártatlanságunkat.
De ideje képet alkotni róluk. Ugye, Ange?
RADIKÁLIS ISZLÁM TÁMADÁS
Mert a profil szerint ezek közel-keleti muszlimok, akik felrobbantottak másokat,
vagy az elmúlt 15 évben megkísérelték azt.
Sok terrorista muszlim. Ostobaság lenne ezt nem figyelembe venni,
és nem felkészülni rá.
A legrosszabb félelmeim beigazolódtak.
Nem elég, hogy egy muszlim követte el azt a szörnyűséget,
de még ismertem is őt, és a mi mecsetünkbe járt.
Őszintén szólva teljesen elkeseredtem.
Később kiderült, hogy az ifjabbik testvér szobatársai
felismerték őt a híradóban mutatott fotón.
Igyekeztek megválni a bizonyítékoktól.
Voltak robbanóanyagok,
amelyektől egy szeméttelepen szabadultak meg.
Arra a bizonyítékra sikerült rátalálnunk, és emiatt
a nyomozás akadályozásáért vádat emeltünk a két személy ellen.
Amint a tudomásukra jutott, mit tettek, és meglátták a fotóikat,
jelentkezniük kellett volna.
Ha így tettek volna, Collier rendőr még élne.
Annak ellenére, hogy néhány barátja hazudott az FBI-nak,
úgy véltük, csak ők ketten hajtották végre a merényletet.
Helyben készítették a bombákat, és Tamerlan konyhájában szerelték össze.
Egyetlen percig sem hiszem,
hogy azok a bombák az internet segítségével készültek.
Szerintem valaki segített nekik. Nem tudom, ki,
de ilyen szerkezetet nagyon nehéz elkészíteni,
ráadásul kettőt egymáshoz ilyen közel, távirányítással, könnyedén felrobbantani.
Egyesek nagy összeesküvésre gyanakszanak.
Mulasztásra, pedig nem volt. Ez gyakori. Magányos farkasok léteznek.
Nem amatőrök készítették. Azok profi robbanószerkezetek voltak,
és ebben az afganisztáni bombaszakértőink is egyetértettek velem.
Megállapítottuk, hogy a merénylők független szélsőségesek voltak,
akiket Anwar al-Awlaki Inspire magazinja ösztönzött,
amely dzsihádista tettekre buzdít világszerte.
Amikor azt hallom, hogy a dzsihádról valaki
emberölés kapcsán beszél, kínosan érzem magam.
Az arab dzsihád szó küzdelmet jelent.
A jó életért folytatott küzdelmet. Ez a dzsihád.
A becsületes létért folytatott küzdelmet. Ez a dzsihád.
A vallásos értékeinkért folytatott küzdelmet. Ez a dzsihád.
A dzsihád nem...
Nem ártatlanok megölését jelenti fegyverekkel és házi készítésű bombákkal.
FLORIDA ÁLLAM, ORLANDO
Pár héttel a robbantások és az ügy felgöngyölítése után
a rendőrség és az FBI kihallgatott egy Ibragim Todasev nevű férfit,
aki Tamerlan Carnajev barátja volt.
Ő is csecsen volt, a vegyes harcművészetek művelője.
Állítólag bevallotta három ember megölését,
köztük Brendan Mess megölését is 2011. szeptember 11-én,
aki Tamerlan Carnajev legjobb barátja volt.
A harcművészetek révén ismerték egymást.
Todasev a saját lakásán ismerte be tettét, majd valami nagyon furcsa dolog történt.
Az FBI és az állami rendőrség szerint a férfi letámadta őket.
A rendőrök ekkor többször is rálőttek Ibragim Todasevre.
Ezt sokan igen gyanúsnak találták.
Szerintem csak úgy lelőtték. Nem tett semmit.
Ismertem őt. Azt akarta, hogy ez az egész befejeződjön.
A történet csak tovább bonyolódott és egyre problematikusabbá vált,
amikor kiderült, hogy Ibragim Todasev beismerte,
hogy Tamerlan Carnajevvel közösen megölték ezt a három embert.
Szerintem itt az időrendiség fontos szerepet játszik.
Brendan Messt a lakásában gyilkolták meg,
miután Tamerlan megtudta, hogy nem vehet részt
az olimpiai selejtezőtornán.
Nem volt jele betörésnek, vagyis bárki is ölte meg őket,
az ismerősük volt, és beengedték.
A módszer... Állítólag szinte lefejezték őket.
Személyes ügy állhatott a háttérben.
A zsidó barátjának az élete maga volt az amerikai álom.
Voltak lehetőségei. Dolgoznia sem kellett, mert gazdag volt.
Tamerlannal meg történt, ami történt. Neki nem voltak ugyanolyan lehetőségei.
Úgy tudom, Tamerlan is ott volt. Drogoknak is köze volt az ügyhöz,
de erről nem igazán tudok nyilatkozni.
A walthami gyilkosság kapcsán a nyomozás még folyamatban van.
Ez mind a mai napig nyugtalanít.
Sok a megválaszolatlan kérdés ezzel kapcsolatban.
Úgy tudjuk, a walthami hármas gyilkosságot követően
Tamerlan Carnajev Dagesztánba utazott,
ahol részt vett valamiféle radikalizációs tevékenységben,
ami szerintünk Tamerlan szélsőséges viselkedésének egyik fő katalizátora volt.
Bármi is történt ott vele, nagy hatást gyakorolhatott rá.
Mert miután visszajött,
megtervezte és végrehajtotta a bostoni robbantásokat.
DAGESZTÁN
2012 nyarán Tamerlan Dagesztánba utazott,
hogy közelebb kerüljön a gyökereihez és a hitéhez.
Riporterként nekem ez azt jelenti, hogy minden oda vezethető vissza.
El akarod mesélni a sztorit.
Szeretnéd megértetni az emberekkel.
Ne általánosítsunk! Ez az, ami ebben a konkrét esetben történt.
Két hónapot töltöttem Csecsenföldön, Dagesztánban és Kirgizisztánban
az ismerőseik után kutatva.
Olyanok után, akik az ottlétekor találkozhattak Tamerlannal.
Fiatal muszlimokkal találkozott, akik egy mozgalom,
az Igazak Egyesületének tagjai.
Béke veled!
Ez van, ha a Makacskala tesók szórakoznak
az Amerikából jött tesójukkal.
Ő az.
Meg Kizlijar Dzsamattal, akit...
Időt töltöttem velük. Strandolnak, grilleznek,
mecsetbe járnak, jó sokat beszélnek.
De nem radikálisabbak annál,
mint amit máshol is hallhatunk.
Elvárjuk, ami elfogadott, és tiltjuk, ami helytelen.
És emlékeztetlek: lépj az igazság útjára!
Ez bántalmazás!
Ők nem egy militáns csoport.
Megpróbáltam kideríteni, találkozott-e valaki Tamerlannal
az igazi militánsok toborzói közül.
Egy ember elkísért, ameddig lehetett, egy másik meg mutatott egy ösvényt.
Felsétáltam oda, és találkoztam egy csoporttal.
De fogalmuk sem volt semmiről.
Nem volt meg az a pillanat, amikor egyszer csak elhatározta,
hogy: „Na jó, ártatlanokat fogok ölni.”
Szerintem ezt valószínűleg nem Dagesztánban döntötte el.
Szerintem azért ment oda, hogy értelmet kapjon az élete.
Mert kétségei voltak.
Nem került be az olimpiai csapatba.
A muszlimellenes érzelműeket okolta,
ezért próbált minél inkább muszlimmá válni,
és kitalálni, mit kezdjen az életével, de nem ott fanatizálták militánssá.
Az az Egyesült Államokba való visszatérésekor történt.
Az élete mit sem változott. Ahogy más sem.
Nem javult a helyzete.
A két testvér minél inkább elmélyült az iszlámban, annál inkább kötötték azt
a saját kudarcukhoz és a tengerentúlon zajló eseményekhez,
ahol az USA éppen
két háborút is vívott, főként muszlim országokban.
Ha megnézzük, mit írt Dzsohar a hajó falára,
láthatjuk, hogy Amerika muszlimellenes politikáját okolta.
Erről írtam.
A CARNAJEV-HÁZ BUKÁSA
Ez sokakat felháborított, mert egyeseknek úgy tűnt,
azzal, hogy emberként mutatjuk be őket, valamelyest legitimáljuk a tettüket,
vagy igazoljuk azt. Nem is tudom, mintha felmentést kapnának.
Kaptam egy e-mailt: „Remélem, hogy téged vagy egy szerettedet
megöl egy iszlám terrorista, hogy megtudd, milyen érzés.”
Jól tudom, milyen érzés, mikor iszlám terroristák megölik egy szerettemet.
Apám rajta volt a gépen, ami elsőként csapódott a Világkereskedelmi Központba.
És az a helyzet,
hogy minden évben, szeptember 11-én
újra és újra látom azt a repülőt.
Hányszor kell még megnéznem?
Hányszor kell még látnom, hogy apám életét veszti a robbanásban?
Nem próbáljuk azzal igazolni a terroristák cselekedetét,
hogy „nehézségeik voltak”.
De ezek a fiúk nem merénylőnek születtek. Később váltak azzá.
Ez az igazság. Erről szól a történet.
2015. MÁRCIUS 4.
KÉT ÉVVEL DZSOHAR CARNAJEV ELFOGÁSA UTÁN
Végig tudósítottam a tárgyalásról.
Az nem volt kérdés, hogy Dzsohar Carnajevet bűnösnek találják.
A halálbüntetés kérdése viszont a tárgyaláson dőlt el.
A másik alternatíva az életfogytig tartó fogházbüntetés volt.
Tanúskodtam, mert tanúskodni akartam. Sőt, hatásjelentést is készítettem.
Ezt nagyon fontosnak tartottam, méghozzá Krystle miatt.
Úgy éreztem, nekem kell lennem az ügy szószólójának.
Amikor Dzsohar a tárgyalóterembe lépett,
sok újságíró arról számolt be, hogy arrogánsnak és zárkózottnak tűnt.
Szerintem csak elfogadta a helyzetet. Úgy tűnt, beletörődött a sorsába.
Én mondom, amikor ránéztem, az ördögöt láttam.
Szétcsesződött a szeme, és pont úgy nézett ki, mint az ördög.
Vörös volt és ijesztő.
Rám nézett, és csak bámult.
Nagyon nehéz volt.
Meghallgattam túlélőket, hogy min mentek keresztül,
és mivel kell együtt élniük egész életükben.
Erre mindig emlékezni fogok a tárgyalás kapcsán.
Szerintem a védelem igyekezett bemutatni,
hogy Dzsohar bátyja dominálta kettőjük kapcsolatát,
aki vehemens, erőszakos típusú személyiség volt,
és az öccse egyszerűen behódolt neki.
Azért tette, amit tett, mert a bátyja kényszerítette rá.
Lehet, hogy befolyásolta a bátyja.
Szerintem időnként biztos képtelen volt nemet mondani a bátyjának,
de önszántából tette azt a hátizsákot a gyermekek közelébe.
A bátyja nem utasította rá, hogy:
„Oda tedd, a gyerekek mellé!”
Ha felrobbantasz egy fiatal családot, mint a Richard család, megölöd Lingzi Lút,
a Campbell lányt és Seant, arra bizony nincs mentség.
Nem mondhatod, hogy a bátyád radikalizált.
Ami nekem elárulta,
hogy igenis tudta, mit tesz, és önszántából cselekedett,
az nemcsak az, ahogyan elhelyezte azt a bombát,
és hogy még idejében jól eltávolodott tőle, nehogy baja essen...
de az is, hogy nem sokkal később, aznap délután
felvétel készült róla, miközben a Whole Foodsban vásárolt,
mintha mi sem történt volna.
Sean Collier meggyilkolása és Danny Meng elrablása után pedig
az látszik egy videón, hogy a Shell kúton higgadtan nassolnivalót vásárol.
Teljesen nyugodt.
Két dolog történt a tárgyaláson, ami miatt
az emberek halálbüntetésre számítottak.
Az egyik a Carmen Ortiz ügyvédi irodája által elterjesztett fotó,
amin állítólag Dzsohar a cellájában a középső ujját mutatja a kamerának,
és amit a bostoniaknak szóló üzenetként értelmeztek.
Az ügyészek pedig ezt így is fogalmazták meg.
A másik, hogy a bíró nem engedélyezte olyan bizonyítékok bemutatását,
amelyeknek közük van Tamerlan legjobb barátjának évekkel korábbi megöléséhez.
A védelem úgy érezte, hogy ha ezt összekötnék a másik esettel,
az azt demonstrálná, hogy valaki, aki olyan kegyetlen,
hogy elvágja a legjobb barátja torkát, az bármire képes,
a testvére pedig csak a befolyása alá került.
Ezt megtiltották. Ez hatalmas csapást mért a védelemre.
A HALÁLBÜNTETÉS GYILKOSSÁG
KEGYELMET, NE ÁLDOZATOT!
Kevinnel kezdettől fogva egyetértettünk abban,
hogy ha halálbüntetést kap, vagy az esküdtektől életfogytiglant,
az igazságos lesz.
Dzsohar Carnajevet végül halálra ítélték.
Az ítélet felolvasásakor
Dzsoharon nem látszódtak érzelmek. Így végződött a tárgyalás.
A sajtótájékoztatót
a tárgyalóterem mögött, a szabadban tartották,
ahol az áldozatok és rokonaik mondhattak beszédet.
Ezúton szeretnék köszönetet mondani a többi túlélőnek.
Köszönöm, hogy eljöttek.
A fiaimat mindennap műlábakkal látom,
szóval nem tudom, ez megnyugvást ad-e, de az biztos, hogy úgy érzem,
nagy teher került le a vállamról, szóval...
A kikötővel a háttérben nemcsak számukra zárult le az ügy,
de a város számára is.
Ebben nincs igazságtétel.
Négy tragikus halálesetet láttunk.
Emberek elveszítették a végtagjaikat, és...
Az életük már sosem lesz a régi.
Nem mondhatjuk, hogy túl vagyunk rajta, mert sosem leszünk.
Ismerem a Richard családot, és ismertem a Campbell családot is.
Együtt kell élniük ezzel a tragédiával. Örökre.
INFORMÁCIÓT KÉRÜNK 2-ES GYANÚSÍTOTT
Sosem lesz túl rajta mindenki, aki átélte.
Örök emlékként fog kísérteni.
Soha nem tudjuk meg nem történtté tenni.
Az elsőként beavatkozó rendvédelmisek, a végtagjaikat elvesztők, a sérültek,
akik elveszítették szeretteiket.
Erre életük végéig emlékezni fognak az emberek.
Az ilyet nem könnyű elfelejteni.
Itt marad mindannyiunk szívében.
Ez volt a mélypont az életemben.
Már azt sem tudtam, ki vagyok. Elvesztettem egykori önmagam.
És tényleg úgy éreztem, hogy cserben hagytak és elárultak.
Az emlékek évről évre újra felszakítják Karen sebeit,
és ez nehéz. Még mindig nagyon nehéz.
Nem akarom, hogy Krystle emléke feledésbe merüljön.
Elvesztettem a barátomat. Szörnyű érzés!
Mindig is az marad.
Tíz év eltelt. Visszanézed a felvételeket,
és látod a civileket, a maratonon dolgozókat, a rendőröket,
az elsőként beavatkozókat, amint belevetik magukat a mentésbe, a segítségnyújtásba.
Ez valóban Boston polgárainak bátorságát és elkötelezettségét mutatja
a többi bostoni iránt,
és azt, hogy képesek szembeszállni az őket támadókkal.
El se hiszem, hogy már 10 éve történt.
Örülök, hogy még élek.
Aznap este meg is halhattam volna.
Danny Meng egy hős kulcsfigurája a bostoni merénylet felgöngyölítésének.
Az ő bátorsága vezetett Tamerlan Carnajev kiiktatásához
és Dzsohar Carnajev elfogásához.
Sok interjút adtam ezzel kapcsolatban, de ez nem a dicsőségről szól.
Nem arról, hogy ki viselkedett hősként,
hanem arról, ahogy Boston összefogott, és segített minket azon a napon,
és segítette azokat a családokat, akiknek az élete örökre megváltozott.
Jó lenne látni,
hogy a bostoni maraton ismét a régi, csodás eseménnyé válik,
amelyet többé nem árnyékolnak be azok a szörnyű események.
Mert a maraton annyi jó dolgot ad nekünk!
A hazafiak napján a bostoni maraton első hulláma
elindult.
MARATONI SPORTVERSENY BOSTONT ÜNNEPELJÜK - 2022
Martin Richard, Lingzi Lu, Krystle Campbell és Sean Collier
a merénylet és a hajtóvadászat során életüket vesztették.
Több mint 260-an szenvedtek sérülést.
Karen és Kevin egy évvel a merénylet után összeházasodtak.
Ed Davis, Rick DesLauriers és John Foley hónapokkal később nyugdíjba vonult.
Billy Evanst hat hónappal később rendőrparancsnokká nevezték ki.
Fellebbezés után eltörölték,
majd 2022-ben újra visszaállították a Dzsohar kivégzéséről szóló ítéletet.
Jelenleg egy szövetségi fegyintézetben vár a kivégzésére.
A feliratot fordította: Török Lajos