För att förstå vad som hände måste vi gå tillbaka.
SOVJETUNIONEN
1944 fastslog sovjetdiktatorn Josef Stalin
att Tjetjenien hjälpte Nazityskland.
Som följd sattes de i boskapsvagnar och skickades till Centralasien.
Ett helt folk landsförvisades.
Hälften dog på vägen.
Bland de överlevande fanns Tamerlans och Dzhokhars farfar Zaindy Tsarnaev.
För att överleva och försörja sin familj gick Zaindy och rotade på skrotupplag
efter saker han kunde sälja.
En dag lastade han bilen, omedveten om att ett av föremålen
han hade hittat var en skarp granat, som detonerade och dödade honom.
Hans son Anzor träffar en kvinna vid namn Zubeidat, och de gifter sig.
De får fyra barn.
Den äldste är Tamerlan. Den yngste är Dzhokhar.
De lyckades få flyktingstatus och flyttade till Boston i USA.
Det var hans dröm.
Sen kom de hit.
Och drömmen var inte verklighet.
Saker och ting går inte enligt planerna.
AMERICAN MANHUNT: BOMBDÅDEN VID BOSTON MARATON
KAPITEL III DE DÖDA LÅTER SIG INTE INTERVJUAS
Det här var det mest otroliga jag hade hört...
GRANSKANDE REPORTER
...och upplevt i mitt liv.
Och det utspelade sig i realtid i Watertown.
TIMMA 83 - FREDAG
TIMMA 84 - FREDAG
En av de misstänkta var död. Den andra hade kommit undan.
Vi var ute hela natten...
POLISKOMMISSARIE
...och sökte i gångar, garage.
Polisen säger inget, men det gör folk i grannskapet.
De beskriver en skottutväxling.
Vi hörde: "Pang, pang!" Typ som ett hagelgevär.
Och sen...
Fram och tillbaka.
"Pang!" Vi visste inte vad det var, och plötsligt ser man 100 polisbilar.
Vi var på väg ditåt, och folk skrek från fönstren:
"Det är skottlossning. Gå inte dit."
Vi får höra att Bostonpolisen pratar med en taxichaufför...
SPECIALAGENT PÅ FBI
...som har plockat upp en tjetjen i Watertown och släppt av honom
vid South Station tågstation i Boston.
Det rapporteras även
att man har hittat en rörbomb på gatan nära tågstationen.
"Gud, är det fler gärningsmän än bara bröderna Tsarnaev?
Är järnvägarna under attack? Är det någon där med bomber?"
Vi behöver mer information, så vi skickar dit mer personal.
Vi stoppade tåg som var på väg...
HUVUDANSVARIG SPECIALAGENT PÅ FBI
...till New York City och Washington DC och sökte igenom dem.
Vi var med transportpolischefen...
POLISCHEF PÅ BOSTONPOLISEN
...och guvernören.
Vi insåg att bussarna
som skulle börja gå runt kl. 05.30 kunde användas som flyktmedel.
Och vi diskuterar vad vi ska göra.
Ett beslut togs att stänga ner staden.
KL. 06.33
God morgon. Det pågår en stor polisjakt.
MASSACHUSETTS GUVERNÖR
Vi har stängt all lokaltrafik.
Vi ber folk att stanna hemma och hålla sig inomhus,
låsa dörrarna och inte öppna för någon
utom poliser som kan legitimera sig.
Det gäller här i Watertown, i Cambridge, Waltham,
Newton, Belmont, och nu i hela Boston.
Hela Boston.
En miljon människor instängda i sina hem. Allting är stängt.
Det saknar motstycke.
Det var en spökstad.
Det fanns ingen på gatorna.
Alla respekterade det.
...hela Boston. Man vädjar till boende:
"Håll er hemma, öppna inte dörren om ni inte ser att det är en polis."
En otrolig situation.
Polisen behövde total rörelsefrihet.
Inte bara i Boston och Watertown, utan i nästan hela östra delstaten.
Befogenheter utövades på ett aldrig skådat sätt.
Vi anstormade Watertown med federala och lokala resurser
för att hitta individen vi trodde var Dzhokhar.
Vi har ett uppbåd av poliser här.
Jag ser vad som måste vara lokal polis, jag ser delstatspolis. Alla är på plats.
Till slut hade det kommit cirka 2 500 poliser till Watertown.
Många så långväga som från Rhode Island.
De hörde vad som pågick och körde dit.
Polisen fortsätter att strama åt greppet om området,
där de tror att misstänkt nummer två gömmer sig.
Vi hade specialister som förstod lagen, hur man gör saker på ett lagenligt sätt,
och det följde man.
Men det gjordes extremt skyndsamt.
TIMMA 85 - FREDAG
TIMMA 86 - FREDAG
En polisjakt pågår efter en person som är efterlyst för maratonattentatet.
Boende i Watertown uppmanas att hålla sig inomhus.
Vi satt uppe och följde nyheterna.
Sen vaknade vi runt halv sex, och polisen har gått från hus till hus.
Vi kollar att allt är som det ska.
- Det är det. - Ni är okej?
- Ja. - Okej.
Polisen antog att någon kanske hade hjälpt honom att fly.
- Är det låst i källaren? - Ja.
- Vi har ett garage som är öppet. - Då kollar vi det.
- Okej. Men det är låst på vinden. - Okej. Tack.
Tack.
Vilket trist uppvaknande.
Många blev arga när polisen gick i gångarna från bakgård till bakgård.
Hur har de senaste 24 timmarna varit?
Fruktansvärda.
Hur känns det?
Fruktansvärt. Det känns... Det är hemskt. Det gör mig nervös.
Jag är livrädd.
Var det någon annan där? Bara ni två?
Är det en eller flera lägenheter?
Påbudet var rätt.
Han kunde ha försvunnit, men vi kände att han var i Watertown.
Det var oklart var han var. Var någon annan inblandad?
Fanns det fler bomber? Vi visste inte.
Utredningen hade två aspekter.
Den ena var själva sökandet efter den misstänkte i området.
Det krävde mycket resurser.
Den andra var att försöka förstå de två bröderna, hur de utförde dådet.
Men även att ta reda på om de hade medkonspiratörer.
TIMMA 87 - FREDAG
TIMMA 88 - FREDAG
Vi fick veta att bröderna bodde i Cambridge i Massachusetts.
Så vi begärde en fullmakt att söka igenom bostaden.
BRÖDERNA TSARNAEVS BOSTAD
Bevisteknikerna hittade snart material som hade använts till bombtillverkning.
Men Dzhokhar var inte där.
Tamerlan hade en fru, Katherine Russell.
Vår producent såg polisen komma ut från hans hyreshus med en kvinna.
Hon träffade Tamerlan och blev muslim.
Hon blev intervjuad.
Hon var inte medgörlig.
Oskyldiga som ser sånt hända brukar vara förkrossade
när en anhörig är inblandad i någonting så avskyvärt.
Det var påfallande. Hon visade ingen ånger eller sympati.
Mitt intryck var att hon visade stöd för Tamerlan,
och trots de hemska saker han hade gjort vägrade hon att hjälpa USA:s regering.
Jag hoppades att bevisen räckte för att väcka åtal,
för jag trodde att hon var inblandad, men det hände aldrig.
Det fanns inte tillräckliga bevis för att åtala Katherine Russell.
Om man märker eller misstänker att någon tänker begå ett brott
så är det inte mot lagen att bara hålla tyst,
att inte säga eller göra något för att förhindra det.
TIMMA 87 - FREDAG
TIMMA 88 - FREDAG
Det är nästan omöjligt att kontrollera medialäckor
i en sån här utredning.
Var tysta, tack!
Så vi gick ut med deras namn.
FOTO PÅ DZHOKHAR TSARNAEV. ANSES BEVÄPNAD OCH FARLIG.
Den avlidna misstänkte har identifierats som Tamerlan Tsarnaev.
- Tamerlan. - Tamerlan.
Den man fortfarande söker är Dzhokhar.
- Dzhokhar Tsarnaev. - Dzhokhar.
På väg till jobbet hör jag deras namn på radion.
När man hör namnet Tsarnaev... Det är ett tjetjenskt namn.
Båda föräldrarna är i Dagestan. Elizabeth Palmer har deras reaktion.
Det som hände är hemskt...
TAMERLANS & DZHOKHARS MOR
...men jag vet att mina barn inte är inblandade.
Det vet jag. Jag är deras mamma.
Jag fruktar för min sons liv.
TAMERLANS & DZHOKHARS FAR
De borde gripa honom.
Levande,
och låta rättsväsendet reda ut allt och se vem som är skyldig.
Reportrar fann brödernas farbror. Hans budskap till brorsonen är, ge upp.
Om du lever, överlämna dig
och be offren om förlåtelse.
LÄRARE - GRANNE
När jag hörde Dzhokhars namn blev jag helt chockad.
Dzhokhar Tsarnaev är på fri fot,
och polisen håller på att finkamma Boston.
Dzhokhar var en granne.
Han var även elev på skolan där jag jobbade.
Han var väldigt social. Han var karismatisk.
Han hade mycket vänner och var populär.
Han var med i brottningslaget.
Han var en charmör.
Folk har frågat mig: "Varför ringde du inte
och identifierade honom?"
För det finns inte en chans att det är han...
Varför inte?
För det finns ingenting med honom som tyder på det.
Politik, religion, ingenting.
Det blev mer och mer uppenbart att...
"Larry, det här är Dzhokhar."
"Du känner Dzhokhar. Han är attentatsmannen."
När jag fick veta att det var Dzhokhar,
kunde jag inte förstå det.
Jag fick kognitiv dissonans.
Det fanns inget någon kunde säga som kunde övertyga mig att det var de.
Någon hade behövt säga till mig att hen fysiskt såg dem göra det,
och jag hade behövt lita på den personens perspektiv.
Jag träffade Dzhokhar när jag började med basket.
Han var populär. Alla visste vem han var.
Varje fredag brukade jag gå i moskén, och det var helt fullpackat.
Jag ser Dzhokhar och blir förvirrad,
för jag antog att han var en vit kille från Boston.
Jag sätter mig bredvid honom och frågar: "Vad gör du här?"
Och han säger: "Jag har varit muslim hela livet.
Jag trodde inte att det spelade någon roll..."
Så jag säger: "Vi kan umgås och göra muslimska saker!"
Vi började umgås varenda dag.
Jag kunde relatera till honom på ett nytt sätt.
Han var ödmjuk och snäll. Ibland gav han mig lunchpengar.
Han kom överens med alla.
Jag såg honom aldrig som ideologisk eller militant.
Det hände att jag försökte prata med honom om sociala orättvisor.
Han var inte intresserad av det.
Han visade aldrig att han var politiskt intresserad.
Hans föräldrar skilde sig och flyttade tillbaka till Dagestan.
Plötsligt går alla deras planer om intet,
och det anklagar de USA för.
Att skiljas från sina föräldrar
nästan direkt efter att man börjat på college måste vara förödande.
Dzhokhar kom sin bror närmare.
Han beundrade sin bro djupt.
Jag nästan avundades deras relation.
Tamerlans och Dzhokhars relation...
TAMERLANS BOXNINGSTRÄNARE
...på gymmet påminde extremt mycket
om relationen Tamerlan hade med sin far.
Tamerlan sa till Dzhokhar vad han skulle göra,
lite som när hans far tränade honom.
Men Dzhokhar föredrog brottning.
Dzhokhar började på UMass Dartmouth.
Det gick bra i skolan, sa han. Han trivdes med allt.
Han tjänade pengar.
Det var inte sant.
Dzhokhar ljög om antagningsbesked
och höga betyg när han egentligen fick underkänt.
Han är inte bara en helylleamerikan. Han har en drogverksamhet
som han drivit i Dartmouth där han säljer marijuana.
Han sålde gräs, precis som alla mina vänner.
Han sålde mycket.
Men inte så att FBI kom och knackade på.
Sista gången vi träffades var en månad före attentatet.
Vi skulle ut och träffa några vänner.
Det var två fester den kvällen, och...
Sen ringer hans brorsa.
Direkt när han har lagt på vänder han sig till oss och säger:
"Jag måste sticka."
Vi frågar: "Är allt okej?" Han säger: "Lite familjebestyr bara."
Det var...
...sista gången vi sågs.
Det här påverkade mig enormt.
Som historielärare är mitt jobb att försöka förstå det.
Det är något jag aldrig har lyckats pussla ihop.
TIMMA 94 - FREDAG
TIMMA 95 - FREDAG
VÄLKOMMEN TILL UMASS DARTMOUTH
Vi får veta att Dzhokhar har en lägenhet vid UMass Dartmouth.
Massachusetts delstatspolis skickar ett taktiskt team till lägenheten.
VÄLKOMNA FRAMTIDA CORSAIRS
BOMBPATRULL
Jag hade en annan räddningsstyrka
som flögs dit i Blackhawkhelikoptrar från Virginia.
Starka känslor svallade när hundratals elever evakuerades
efter att ha meddelats att något var på tok.
Min rumskamrat kom in och sa:
"Vi måste lämna campus, för killen är student här."
"Före detta student?"
Han sa: "Nej, det är killen vi brukar hänga med."
Jag är chockad.
Jag vill bara att de försvinner.
Det var vårt största hopp att hitta honom levande där.
Det är ett jävla SWAT-team precis utanför.
En bepansrad bil. Vad i helvete?
Vi hör det på radion.
Dzhokhar Tsarnaev, kom ut nu!
Kom ut och håll händerna stilla i luften!
Man hörde hur de gick in och sa åt folk att sänka huvudet.
Man väntade på att få höra något.
Vi tänkte: "Dzhokhar måste vara en av personerna i rummet."
Vad i helvete?
I slutändan var han inte där.
Det tog verkligen modet ur oss.
De hittade ingenting.
Det var en återvändsgränd, och det gjorde dem förbryllade.
Vi kollar varenda skrymsle och vrå,
men börjar få slut på bra ledtrådar.
TIMMA 97 - FREDAG
TIMMA 98 - FREDAG
De börjar fokusera på ett mindre område.
Ett av mina befäl säger:
"Vi har ett par kvarter kvar."
Vi kände att han måste vara här i området.
Det kändes som vi var nära.
Hela tiden har vi SWAT-team som anropar och missade chanser.
Det var en berg- och dalbana.
Och att efter det säga: "Ingenting?
Kom han undan?"
Det kändes hemsk.
Folk kan inte stanna hemma för evigt.
Det slösar tid för företag, det gör medborgare oroliga.
Och nu vet de inte var han är.
Sen ringde guvernören, som hade talat med president Obama.
Obama uttryckte oro kring nedstängningsordern.
President Obama hade sagt: "Ni kan inte stänga ner för alltid."
Folk gick verkligen på ångor då,
så vi skulle meddela att påbudet skulle upphävas,
men var försiktiga.
Gå bara ut om ni måste. Sökningen pågår fortfarande.
KL. 18.03
Mot bakgrund av nya utvecklingar har påbudet att stanna hemma upphävts.
Lokaltrafiken är igång igen med omedelbar verkan.
Vi ber allmänheten att vara vaksam.
En väldigt farlig person är fortfarande på fri fot.
Alla åkte hem.
Jag såg hur delstatspolis och alla började packa ihop.
Poliser som har finkammat området håller på att åka härifrån
efter den nedslående presskonferensen.
Kontentan av konferensen är att han kom undan.
Den yngre brodern är på fri fot.
Han är beväpnad, väldigt farlig. Ändå säger lokala myndigheter:
"Vi tänker lätta på nedstängningen.
Åk och gör det ni behöver." Så nedstängningen är över.
Det var fredag kväll.
Jag hade sovit kanske åtta timmar de senaste fem dagarna.
Jag var glad att jag kunde stå, och jag är inte stolt över det.
Det är bara hur det var.
Rick DesLauriers tittade omkring,
och han såg människor som var helt utmattade.
Och han sa:
"Vi har inget att gå på just nu.
Vi avbryter och sätter in en nedbantad styrka.
Åk hem och vila och kom tillbaka med nya ögon."
Jag var helt slut. Min underchef kunde inte hålla ögonen öppna.
Några SWAT-killar var tvungna att åka till sjukhuset för att de var utmattade.
Vi behövde ta en paus och låta andra ta tyglarna.
Jag började åka hemåt för att få lite sömn.
Jag var en av de sista i min roll som var kvar i Watertown,
för jag försökte hitta någon som kunde ta över åt mig.
TIMMA 98 - FREDAG
TIMMA 99 - FREDAG
Larmcentralen. Kan du uppge din adress?
67 Franklin Street i Watertown.
Behöver du polis, brandkår eller ambulans?
Jag har en båt i min trädgård.
Den är helt nerblodad på insidan. Det är en person i båten.
- Är du säker? - Jag kollade just i båten.
KL. 18.42
Lägg inte på.
Okej.
En polis från Watertown kom fram till mig och sa:
"Vi fick just veta att det är någon i en båt på 67 Franklin Street."
Jag säger: "Du skojar?" Han säger: "Kom".
Vi följde tyst efter honom till 67 Franklin Street.
Inga sirener eller någonting.
Vi var de första där. Det hade inte ropats ut över radion.
Vi gick uppför uppfarten.
Jag och mina mannar hade dragna vapen.
Jag tittade upp på plastskyddet. Du vet hur båtar är täckta?
Vi såg ett finger eller en pistol som tryckte mot plasten.
Någon var i båten, men vem?
Snälla, säg att det är han.
Då säger jag: "Ska vi försöka gripa honom själva?"
Vi visste inte om han hade en självmordsväst.
Vi hade sett hans ammunition på gatan.
Vi visste inte om det var fler i båten.
Så jag beslöt mig för att kalla dit ett taktiskt team.
Så vi tar det lugnt
och försöker få ut honom på ett sansat och säkert sätt.
Kan vi få ett taktiskt team till 67 Franklin?
Men när det kom ut
började alla komma dit.
468 Sunnybank.
Sir, jag har ett larm från 67 Franklin Street.
Det står en båt i trädgården med nerblodat plastskydd...
På radion hör jag: "Chefen, de har hittat honom.
Åk tillbaka!"
Jag säger: "Jag är precis i närheten."
Jag vänder och kör tillbaka.
De sa att det fanns en misstänkt i en båt i Watertown.
Det är lustigt. Jag sa till min chaufför: "Var skulle en båt vara i Watertown?"
Ni som just börjat titta, det tycks ha skett
en viktig utveckling i den mödosamma jakten.
Om det här är Dzhokhar Tsarnaev har han legat gömd i båten i 18 timmar.
Från där han övergav bilen till hans gömställe
var det ett kvarter.
Hur de missade en nerblodad båt som stod i en trädgård vet inte jag.
Polis i Watertown har sagt till alla
att glömma vad de sa tidigare. Stanna inomhus, gå inte ut.
Det här är ett betydande ögonblick.
Jag såg alla poliser som plötsligt dök upp.
Jag hörde sirenerna.
Jag skrek åt dem: "Hejda poliserna.
Vi behöver inte fler. Låt inte alla komma hit."
Vi vill inte ha för mycket hjälp.
Det hade blivit kaotiskt.
Lystring. Gå inte mot båten.
Spärra av området.
När hela världen väntar på att han ska gripas
kan man tänka sig polisens reaktion. Det hade jag svårt att kontrollera.
Alla går in.
Situationen lugnade ner sig, och allting var tyst och lugnt.
Och så plötsligt...
Skjuter de?
- Nu skjuter de. - Ja.
Hör du?
Alla slänger sig på marken.
Jag vet inte vem som sköt först, men jag var tvungen att stoppa dem
innan vi dödade personen i båten.
Billy skriker på alla i mikrofonen.
"Eld upphör!"
Eld upphör!
Samtliga enheter, eld upphör.
Alla avvaktar tills vårt taktiska team är här.
Först sa de "skottutväxling", men det sköts bara mot båten.
Över 100 skott träffade båten, tror jag.
Hundratjugosex skott.
Plus kulorna som missade båten.
De flög över hela grannskapet.
Mycket kom från poliser som inte hade tillstånd att vara där.
De hade inte ens befogenhet att ingå i insatsstyrkan,
utan hade åkt dit på eget bevåg.
När poliserna kom dit tyckte några att de såg Dzhokhar med ett vapen.
Jag tror att det var en kedjereaktion.
Vissa saker som hände vid första skottutväxlingen
och senare vid båten pekar på ett behov av
ledarskap och kontroll över poliser från olika myndigheter,
så att insatsen är samordnad. Det blev en läxa för oss.
Skott avfyrades, det vet vi nu,
och den misstänkte är oskadliggjord. Det säger man på polisen.
Om den misstänkte är död vet vi inte.
Vi ville ha honom levande och ställa honom inför rätta
och få svar.
Jag var extremt besviken, för jag ville att han skulle förhöras.
Man får inte veta bakgrunden till dådet genom att intervjua ett lik.
Vi visste inte om han levde.
Delstatspolisens helikopter har ett framåtriktat infrarött system.
Det är infraröda kameror som känner av värme
och ger en en bild.
Jag var på ledningscentralen.
Det var ganska dramatiskt. Man såg Dzhokhars värmebild i båten.
De visade direktsända bilder, så vi kunde följa det.
Jag satt fastlimmad vid tv:n.
Vi tittade på nyheterna jättelänge.
Klaustrofobin, spänningen... Det var påfrestande.
Världen såg det i direktsändning.
Farah, du är här. Du pratar med dina källor.
Berätta för tittarna vad du vet.
Hundratals poliser har spårat upp en man de tror är den misstänkte.
De har omringat honom. De kan se vad han gör.
Vi har uppmanats att vara beredda. Det här kan vara det stora ögonblicket.
TIMMA 99 - FREDAG
TIMMA 100 - FREDAG
Jag visste fortfarande inte om han levde.
Tango 93B.
Det är definitivt någon som rör sig i båten.
Det är någon som rör sig.
Det avgörande var att helikopterpiloten sa:
"Det är någon som rör sig."
Räddningsstyrkan till vänster.
Vårt taktiska team hade ett bepansrat fordon på plats.
Det åkte fram till båten och drog tillbaka presenningen,
vilket gav besättningen bättre sikt, men det gav även honom en chans
att ställa sig och ge upp, om han nu ville göra det.
Chefen för FBI:s räddningsstyrka kom fram till mig och sa:
"Vi tänker kasta i en rökgranat i båten, okej?"
Visst, sa jag.
Ingen effekt, så han sa:
"Vi tänker försöka med en distraktionsgranat.
Enda problemet är att det är 200 liter bensin i båten.
Vi kan spränga hela huset, så vi behöver en brandbil."
Vi har en brandbil på Walnut.
Nu håller polisen oss tillbaka.
Vi ligger bakom en container.
Erin, jag såg just åtta explosioner.
Kan det vara distraktionsgranaterna John pratade om?
Vi hade en explosion i båten, och det skrämde inte ut honom.
Jag satt som på nålar när jag tittade.
De förhandlade.
Han satte sig upp.
Han står upp.
De ber honom att lyfta upp tröjan.
Han tycks vara obeväpnad.
Kommer det att hända?
Han är gripen.
SWAT-teamet har honom.
Den misstänkte är gripen.
Ofattbart.
"Han är gripen" var det vackraste jag hade hört.
Man hörde folk applådera.
Bra jobbat, mina herrar.
På radion ropar alla: "Ja!"
Jag var så orolig att det var fel kille.
Jag kommer alltid att minnas chefen för räddningsstyrkan.
Han är respektingivande för en tanig kille som jag.
Jag frågar: "Är det han?"
Han höll upp tummen och sa: "Det är definitivt han."
Jag kände en enorm lättnad.
En av de mest tillfredsställande stunderna i min karriär inom rättsväsendet
var att se Dzhokhar gripas.
Tweeten kom just från Bostonpolisen. I stora bokstäver står det:
"Fångad! Jakten är över. Den misstänkte är gripen."
Det kan pågå relaterade saker.
Vi måste kolla om fler är inblandade.
Men den här otroliga jakten som har pågått i fyra dagar är över.
Vi har honom.
Jakten tog 101 timmar.
TIMMA 100 - FREDAG
TIMMA 101 - FREDAG
Vi körde förbi avspärrningen och ut på gatorna i Watertown,
och folk bara skrek och vinkade.
Det kändes som om vi just hade befriat Paris.
Folk applåderade och jublade. Det var som en parad.
Alla dessa människor...
...stod längs gatan. Jag kände mig så patriotisk.
Jag kände mig som en del av det här goda landet.
Det var väldigt känslosamt att se folk strömma ut ur husen,
vifta med flaggor och tacka polisen.
Till denna dag gör det mig tårögd.
Det är ett bra avslut att han blev gripen och allting är lugnt.
Lättad. Inatt kan vi sova gott.
Det är en seger för freden, kärleken och för landet.
En seger för alla, för Boston.
Boston! Ingenting kan knäcka oss!
Studenter kommer ut och marscherar på gatorna.
Det var nästan som efter kriget.
Gud välsigne Amerika
Mitt hem, ljuva hem
Idag kan Boston, Cambridge,
och Watertown dra en lättnadens suck
och veta att två förövare som orsakade så mycket smärta
inte längre utgör något hot mot vår personliga säkerhet.
Vi läste rubriken där det stod: "Kropp hittad i båt."
Så vi trodde att han var död.
Vi går längs gatan. Folk skriker.
USA!
Vi är chockade.
Vår vän har just dött.
Då kommer en kille på cykel och säger: "Har ni hört?"
Och vi
får världens jävla utbrott.
"Dra åt helv... Stick härifrån, din..."
Och man ser hur han blir helt förvirrad.
Vi träffade några andra, och då fick vi veta att han...
Han hade blivit gripen, inte dödad.
BOSTONSTARK
TJUGONDE APRIL 2013
NÄSTA DAG
Morgonen därpå kom jag till huvudkontoret, och polischefen kallade ner oss
och sa: "Vi ska till Fenway Park.
De ska ha en liten hyllning där."
Okej, Boston.
KÄRLEK FRÅN WATERTOWN!
På tröjorna vi har på oss står det inte Red Sox.
Det står Boston.
Vi vill tacka polisen för det fantastiska jobb de har gjort.
Det här är vår jävla stad.
TACK TILL RÄTTSVÄSENDET - BOSTONSTARK
Ingen dikterar vår frihet.
Var starka. Tack.
När Big Papi svor i sitt tal, även om det var vulgärt,
tror jag att det lättade mycket på spänningen för hela staden.
"Bostonstark" var ingen gimmick.
Här var det på riktigt.
INGET KNÄCKER OSS! BOSTON ÄR STARKT
Även om vi hade Dzhokhar återstod utredningen.
Vi var tvungna att lista ut deras motiv, vilka de var...
FBI:S CYBERAVDELNING
...vilka de hade samröre med och hitta ett mönster.
AKUTMOTTAGNING
Efter att Dzhokhar hade gripits behandlades han för sina skador.
Så fort det blev möjligt förhördes han av FBI:s förhörsgrupp för högriskfångar.
Han skulle förhöras utan att få veta sina rättigheter
eller direkt få en advokat.
Det förekommer, särskilt i terrorismfall.
Det ingår som en del av patriotlagen att förhörsgruppen får förhöra folk
utan hänsyn till det skydd som konstitutionen ger medborgare,
särskilt i ett pågående terrorismfall.
På grund av sina skador kunde Dzhokhar inte prata,
så han fick skriva ner några svar.
ADVOKAT? JAG ÄR UTMATTAD
Federala åklagarmyndigheten avgör om ens rättigheter måste läsas upp.
ADVOKAT - MÄNSKLIGA RÄTTIGHETER
Även om personen begär advokat
kan förhöret fortsätta så länge det är motiverat.
JAG VET MINA RÄTTIGHETER
Men förhör kan inte fortsätta
hur länge som helst utan normalt förfarande.
Vi sökte igenom båten. Alla bevis var kritiska för oss.
Vi hittade jihadimanifestet
som Dzhokhar hade skrivit i båten, vilket visade
att de hade inspirerats av radikala terroristidéer
och radikaliserats.
Vi ville veta om någon hade hjälpt dem att bygga bomberna.
INGEN ANNAN ÄR INBLANDAD
Bland bevismaterialet på hans dator fanns nummer av Inspire Magazine,
som var en känd terroristtidning,
med instruktioner om hur man gör en bomb i mammas kök.
Inspire Magazine är Al-Qaidas officiella tidning.
HAR NI SETT INSPIRE
Han intervjuades i ett par dagar, med det gav inte mycket.
Sen upplystes han om sina rättigheter, men vi tittade även på deras vänner.
FBI var på alla, men de riktade in sig
på mina muslimvänner mer än någon annan grupp.
Jag blev förhörd i åtta timmar.
Jag var 19 och var livrädd.
Mitt liv stod på spel. Det visste alla.
Det kändes som vi var skyldiga och behövde bevisa vår oskuld.
Bör vi inte profilera, Ange?
ISLAMISK ATTACK
För det har varit
muslimer från Mellanöstern som har utfört attentat,
eller försökt göra det, de senaste 15 åren.
Många terrorister är muslimer.
Det vore dåraktigt att inte titta på fenomenet och vara beredda.
Mina största farhågor blev verklighet.
Inte nog med att det var en muslim som hade begått dådet.
Dessutom var det någon jag kände, någon som hade gått i moskén.
Det var ett ögonblick av djup förtvivlan.
Den yngsta broderns rumskamrat hade sett hans bild på nyheterna.
De ville göra sig av med bevis.
De hade sprängmedel som de hade slängt på en soptipp.
Det bevismaterialet hittade vi och använde som underlag
för att åtala dem för hindrande av rättvisa.
När de hade sett sina foton borde de ha överlämnat sig.
Hade de gjort det skulle Sean Collier leva.
Trots att några av hans vänner hade ljugit för FBI
fick vi intrycket att de två var de enda inblandade...
MIN BRORSA OCH JAG
...och att de hade gjort bomberna i Tamerlans kök.
Jag tror inte en sekund på
att bomberna hade gjorts efter instruktioner från internet.
Jag vet inte vem som hjälpte dem, men det är svårt att bygga såna bomber
och fjärrutlösa dem utan några som helst problem.
Vissa tror att det var en stor komplott, men det var det inte.
Sånt här händer ofta. Det finns ensamvargar.
Det här var inga amatörer. Det var avancerade sprängladdningar.
Vägbombpatrullen i Afghanistan höll med om min bedömning.
Vi konstaterade att de var ensamma extremister
som hade blivit inspirerade av Anwar al-Awlakis tidning Inspire,
vars mål var globalt jihad.
När jag hör någon prata om jihad
i bemärkelsen att döda någon,
så ryser jag.
Det arabiska ordet jihad betyder att kämpa.
Man kämpar för ett bra liv.
Det är jihad.
Man kämpar för att vara ärlig.
Det är jihad.
Man kämpar för att vara en god, religiös person. Det är jihad.
Jihad är inte...
...att plocka upp ett vapen eller att tillverka en bomb
och döda oskyldiga.
Efter attentatet och gripandet
intervjuade polisen och FBI en man som hette Ibragim Todashev.
Han var vän med Tamerlan Tsarnaev och var också tjetjen och kampsportare.
Han ska ha erkänt att han dödade tre män,
däribland Brendan Mess, den 11 september 2011.
Brendan Mess var bästa vän med Tamerlan Tsarnaev.
De kände varandra genom kampsporten.
Under bekännelsen i Todashevs lägenhet händer någonting väldigt konstigt.
FBI och delstatspolisen säger att han rusade mot dem.
Sen sköt de Ibragim Todashev flera gånger.
Många var misstänksamma över det.
Jag tror att de bara sköt honom. Han gjorde inget.
Han ville bara att det skulle ta slut.
Fallet blev mer komplicerat och problematiskt, om man säger så,
när Ibragim Todashev erkände
att han hade dödat dessa tre män tillsammans med Tamerlan Tsarnaev.
Det viktigt att man förstår kronologin.
Brendan Mess blev mördad i sin lägenhet
efter att Tamerlan hade fått veta att han inte fick vara med i OS.
Det fanns inga tecken på inbrott, så mördaren måste ha känt dem.
Sättet de dödades på, nästan halshöggs, sa man,
var personligt.
Den judiska vännen lever den amerikanska drömmen.
Han är så rik att han inte behöver jobba.
Och Tamerlan har bara motgångar. Han har inte samma möjligheter.
Tydligen var Tamerlan inblandad. Det involverade droger.
I övrigt kan jag inte kommentera.
Mordet i Waltham är ouppklarat.
Det stör mig än idag.
Det finns många obesvarade frågor.
Efter trippelmordet hade Tamerlan så vitt vi förstår rest till Dagestan
och deltagit i någon form av radikalisering.
Vi tror att det var en faktor i hans radikalisering.
Det som hände där måste ha påverkat honom djupt.
För när han kom tillbaka började han ju planera attentatet.
Sommaren 2012 åker Tamerlan till Dagestan för att komma närmare sina rötter
och sin tro.
För mig som reporter betyder det att det är där storyn finns.
Man vill berätta vad som pågår och se till att folk förstår.
Gå inte efter generaliseringar. Det är så här det ligger till.
Jag var två månader i Tjetjenien, Dagestan och Kirgizistan.
Jag letar efter folk som kände dem, folk som kanske varit där
när Tamerlan reste dit.
Han träffar unga muslimer som är med i rörelsen
De Rättfärdigas Union.
Frid vare med er.
Här ser ni hur bröderna Makhachkala plågar
sin broder, som hälsar på från Amerika.
Här är han.
Och jamaten av Kizlyar, som representeras av...
Jag umgicks med dem. De gillar stränder, har grillfester,
går i moskén och pratar mycket.
Men inget de säger är mer radikalt än något man hör någonstans.
Vi uppmanar till det tillåtna och förbjuder det otillåtna.
Jag påminner dig om att välja sanningens väg.
Det här är misshandel.
Det är ingen militant grupp.
Så jag försöker bekräfta eller avfärda att Tamerlan haft kontakt
med någon av militanternas rekryterare.
Jag åkte så långt man kunde och fick en vägbeskrivning.
Jag gick upp och mötte några människor.
Och nej, de hade ingen aning.
Vi kan inte hitta något tillfälle då han säger:
"Nu dödar vi några oskyldiga."
Det här var förmodligen inget han bestämde i Dagestan.
Jag tror att han åkte dit för att hitta mening.
Han har dessa tvivel. Han fick inte vara med i OS
och skyller på antimuslimska strömningar, så han vill utforska sin muslimska tro
och vad han kan göra. Men sin stridslystnad får han inte där.
Det ögonblicket kommer när han återvänder till USA.
Det förändrade inte hans liv, och ingenting blev bättre.
Ju djupare bröderna kommer in i islam, desto mer börjar de förknippa det
med sitt eget misslyckande, och med vad som händer utomlands,
där USA nu utkämpar två krig i länder med muslimsk majoritet.
Om man går efter vad Dzhokhar skrev i båten
skyller han på USA:s politik mot muslimer, vilket är vad jag skrev.
FAMILJEN TSARNAEVS FALL
Många blev jättearga, för vissa tyckte att
vi framställde dem som mänskliga och på något sätt rationaliserade
eller rättfärdigade det eller var för förlåtande.
Jag fick ett mejl:
"Jag hoppas att du eller någon du älskar
blir dödad av islamiska terrorister, så du får veta hur det känns."
Jag vet exakt hur det känns när någon man älskar dödas av islamiska terrorister.
Min pappa satt i första planet som flög in i tvillingtornen.
Och varje år den 11 september får man se planet flyga in i byggnaden,
om och om igen.
Hur många gånger ska man behöva se när ens far dör i en explosion?
Vi kommer aldrig att rättfärdiga deras dåd genom att säga att de hade det jobbigt.
Men de föddes inte till maratonbombare.
De blev dem.
Det är sanningen.
FJÄRDE MARS 2015
TVÅ ÅR EFTER GRIPANDET AV DZHOKHAR TSARNAEV
Jag bevakade hela rättegången.
Det var glasklart att Dzhokhar skulle finnas skyldig.
Vad som stod på spel var dödsstraffet.
Alternativet var livstids fängelse på en maxsäkerhetsanstalt.
Jag vittnade, och det ville jag göra. Jag gjorde även ett uttalande.
ÅSKÅDARE
Jag tyckte att det var viktigt att göra det för Krystle.
Jag kände att jag ville vara den rösten.
TINGSHUS
När Dzhokhar kom till domstolen
var det många reportrar som sa att han såg arrogant och distanserad ut.
Jag tolkade det som uppgivenhet. Han verkade ha accepterat sitt öde.
När jag tittade på honom såg jag djävulen.
Han hade skadat ögat.
LÖPARE
Det såg ut som djävulen. Det såg rött och otäckt ut.
Han stirrade rakt på en.
Det var riktigt jobbigt.
Att höra vad några av de överlevande hade genomgått och skulle få leva med...
Det är något jag inte har glömt.
Jag tror att försvaret försökte utmåla hans äldre bror som en dominerande,
intensiv och potentiellt våldsam person, och att han hade böjt sig för sin bror.
Han gjorde det för att hans bror tvingade honom.
Han kunde ha påverkats.
Ibland kunde han nog inte säga nej till sin bror.
Men han valde att lägga ryggsäcken vid barnen.
Hans bror var inte där och sa: "Du måste lägga den vid barnen."
När man utsätter folk som familjen Richard, Lingzi Lu,
Campbell och Sean för ett attentat finns det ingen ursäkt.
Skyll inte det på din bror.
Det som tydde på
att han visste vad han gjorde och var villig att göra det,
var inte bara hur han placerade bomben
och gick därifrån innan han själv råkade illa ut...
...utan att han samma eftermiddag sågs handla på Whole Foods
som om inget hade hänt.
Och efter mordet på Sean Collier och kidnappningen av Danny Meng
finns det en video på honom där han köper tilltugg på Shell, kolugn.
Helt kolugn.
Två saker hände under rättegången som för många talade för dödsstraff.
Den ena var bilden Carmen Ortiz kollegor hade spridit,
som ska ha visat Dzhokhar ge fingret åt övervakningskameran i sin cell,
vilket tolkades som ett finger åt Boston. Det var så åklagarna uttryckte det.
HAN SER INTE ÅNGERFULL UT!
Den andra var att domaren inte tillät
kopplingen till morden i Waltham som en del av bevisningen.
Försvaret ansåg att det hade visat att någon som var så hänsynslös,
som skulle knivhugga en vän, kunde göra vad som helst,
och att hans bror var under hans inflytande.
Det tilläts inte. Det var ett hårt slag mot försvaret.
DÖDSSTRAFF ÄR MORD
BARMHÄRTIGHET INTE OFFER
Kevin och jag hade sagt att
om han fick dödsstraff eller livstid så skulle det vara upprättelse.
I slutändan dömdes Dzhokhar till döden.
När domen avkunnades visade han inga känslor.
Det var slutet på rättegången.
Presskonferensen om rättegången hölls utomhus bakom rättssalen,
där offren och deras familjer blev ombedda att tala.
Jag vill personligen tacka alla de andra överlevande
för att de är här för oss.
Mina söner behöver proteser, så det är knappast något avslut,
men det känns som en börda har lyfts från mina axlar, så...
Med hamnen i bakgrunden var det ett avslut för hela staden.
Det finns ingen rättvisa här. Vi bevittnade fyra tragiska dödsfall.
Människor som förlorade lemmar...
De får aldrig tillbaka sin oskuld,
så att säga att det är över? Det kommer det aldrig att vara.
Jag känner familjen Richard och kände familjen Campbell.
De får leva med tragedin, för alltid.
OKÄND MISSTÄNKT NUMMER TVÅ
Det finns inget avslut för någon som var där.
Minnet kommer alltid att finnas. Upplevelsen går aldrig att radera.
Det inkluderar räddningspersonal, de som lemlästades och sårades,
de som miste nära och kära.
Alla kommer att minnas det resten av livet.
Det är inget man lätt glömmer.
Det finns kvar i våra hjärtan.
Det ledde till mitt livs lägsta punkt.
Jag visste inte längre vem jag var. Jag tappade bort den jag en gång var.
Och jag kände mig sviken och förrådd.
Varje år väcks minnena till liv för Karen.
Det är fortfarande jobbigt.
Krystle får aldrig glömmas bort.
Jag miste min vän.
Det kommer alltid att kännas hemskt.
Det har gått tio år nu. Man ser tillbaka på bilderna,
och man ser civilpersoner och funktionärer och poliser
och räddningspersonal som hoppar in för att rädda folk och göra vad de kan.
Det vittnar om Bostonbornas mod och beslutsamhet att hjälpa sina grannar,
men även att stå upp mot folk som angriper oss.
Jag kan knappt tro att det har gått tio år.
Jag är bara tacksam att jag fortfarande lever.
Mitt liv kunde ha tagit slut.
Danny var en av de största hjältarna i utredningen.
Det var hans mod som ledde till att Tamerlan kunde neutraliseras
och Dzhokhar kunde gripas.
Jag har pratat mycket om det här.
Det handlar inte om äran eller vem som var hjälte,
utan om att Boston gick samman och gav sig i kast med situationen
och stöttade de familjer vars liv hade förändrats för alltid.
Jag skulle vilja
att Boston maraton återigen blev ett festligt evenemang i stan
som inte ständigt överskuggas av den där hemska händelsen,
för tävlingen för med sig så mycket gott.
Där startar första klungan i Boston maraton denna patriots' day.
MARATHON SPORTS FIRAR BOSTON 2022
Martin Richard, Lingzi Lu, Krystle Campbell och Sean Collier
miste sina liv i attentatet och polisjakten.
Fler än 260 personer sårades.
Karen och Kevin gifte sig ett år efter bombattentaten.
Ed Davis, Rick DesLauriers och John Foley gick i pension
efter polisjakten.
Billy Evans utnämndes till polischef.
Efter en överklagan
fastslog högsta domstolen dödsdomen mot Dzhokhar 2022.
Nu sitter han i ett supermaxfängelse i väntan på att bli avrättad.
Undertexter: Ralf Sjölander