- Mám tady psa. - Ahoj.
- Tohle je Yodi. Já jsem Astrid. - Ahoj, Yodi. Můj táta, John.
- Těší mě. - Ahoj.
- Co mám dělat? - Nikdy nikoho nekousla.
Mám ji čtyři roky.
První tetování mám z LA.
Přišel jsem domů a oni si mysleli, že můj život skončil.
Pak jsem si udělal další a pak prostě...
- Totéž. - Jo.
Ale teď se mi líbí. Jako deník.
EDŮV OTEC
Dabs, napíšeš prostě Dabs a to si nechám udělat?
Může to na tebe napsat a já vytetuju přímo jeho písmo.
Říkám mu Dabs, protože když jsem byl mladší...
Divné je, že Lyra mu teď říká Grandabs. Protože taky neumí říct „d“.
Ty jsi neuměl napsat „dad“.
- Jo. - Psal jsi tam B.
Jo, byl jsem „Ebwarb“. Neuměl jsem napsat D.
- Ebwarb. - Takže on je Dabs místo Dad.
- Dám to sem. - Fajn.
- Hezké. - Měl bys mít i od mámy.
- Ahoj, mami. - Ahoj.
- Jak se máš? - Fajn. A ty?
Mohla bys pro mě něco udělat?
Nechávám si dělat tetování tátova rukopisu a chci i tvůj.
Můžeš napsat „Mums“ s křížkem,
vyfotit to a poslat to tátovi?
Taky si nechává...
- Nechává si dělat tetování na obličej. - No jo. Jasně.
Jo, dobře.
Tyhle mám odsud, to bylo před deseti lety.
- Můj táta... - Třikrát Madison Square Garden.
Bylo to hned po tom, co zemřel děda.
A to mě navedlo k tomu, abych odešel z Los Angeles.
Pamatuju si... žil jsem v LA rok.
Pamatuju si, že jsem byl na oslavě a ty jsi mi zavolal a řekl:
„Děda umřel.“
Pak jsem se rozhlídl a říkám si: „Každému je to jedno.“
Kdybych byl doma, kamarádi by řekli:
„Ty vole. Pojďme to probrat nebo na pivo nebo tak něco.“
Ale byl jsem v takovém prostředí,
kde byli všichni na povrchu šťastní a veselí,
ale pod tím vším není žádné skutečné souznění ani skutečná láska.
Takže ten den jsem se přestěhoval domů.
SUFFOLK, ANGLIE
To jsem já a moje banda. Nahoře je Nic.
EDOVA MÁMA
Takže vidíte mě. A o dva doleva je Nic.
- Vážně jste mi ve škole nedali šanci. - Pane jo.
To je...
To jsou lístky na koncert.
- Elton John v Ipswich Townu. - Jo.
V Ipswich Townu nehraje nikdo. Možná jednou za šest sedm let
a sjedou se tam zdaleka, protože tam chcípl pes.
- S podporou Jamese Blunta. - Jo, Jamese Blunta.
Lístek na Jamese Blunta.
- Z Cambridge. - V Junction. Jo. 25. dubna 2005.
A teď jsem kmotr jednoho z jeho dětí.
To je z prvního koncertu v Londýně.
Edward chtěl nutně zůstat až do konce.
A když jsme odcházeli, zjistili jsme, že nás tam zamkli.
Nešlo vyjet autem.
- Co pak? - Pěšky.
Trmáceli jsme se a hledali hotel, co si můžeme dovolit.
Všichni jsme spali v jedné posteli. Děs.
Odmala jsme jim říkali:
„Jestli se budete živit něčím, co milujete, budete mít báječný život.“
A on žije svůj sen.
Ahoj. Jsem rocková hvězda.
SVĚTOVÉ TURNÉ DIVIDE
KAPITOLA 2 ZTRÁTA
Seděl jsem s tebou většinu noci
a ignoroval všechny kolem.
Přál jsem si, aby zmizeli, snad to teď můžeme rozjet.
Turné Divide bylo vrcholem toho, kam se můžete v popové kariéře dostat.
Hrál jsem v podstatě všude.
Neumím vysvětlit, jaká to byla smršť.
Jsem sólový umělec.
Jdete na pódium a zpíváte pro 60 000 lidí.
Jste spojení jako jeden.
A pak skončíte a jdete do pokoje, kde je ticho
a je tam jen zvuk klimatizace a vy sami.
A pak prostě jdete ven sami a skončíte ve velmi ošemetných situacích.
- Proto jsem si na turné vzal kamarády. - Čas vyrazit.
Když na turné nebyla Cherry, byl tam Nic a Josh
a Lauren a Zak.
Je to jako být pořád jednou nohou doma.
No fakt, Nicu.
Velmi si chráním svou partu kamarádů.
Moc lidí nepřibývá a moc lidí neodchází.
Je v podstatě stejná už deset let.
Fakt se nadechni.
EDŮV MANAŽER
- Tři se sem vejdeme. - Jo.
Ten stůl víc neunese, ale dobrý.
Kev je v podstatě můj manžel. Byl na naší svatbě, na našich líbánkách.
EDOVA OCHRANKA
Byl u narození našeho prvního dítěte.
Je se mnou víc než Cherry.
Když jsem ho poznal, býval vzhůru do čtyř ráno
a já s Markem jsme ráno chodili na golf.
Teď má děti. Je vzhůru v šest ráno. A my máme utrum.
Tohle jsem dřív neměl. Byl jsem v divočině, hrál po celém světě.
Je lepší mít u sebe kamarády, co tě podrží.
Pozvedáš mě a můžu stát na vrcholech hor.
NĚMECKO, 2019
- Je to slyšet po celém stadionu. - Fakt?
Zpívej!
Hlasitěji!
Zpívej!
To byla paráda.
Podle Nica to byla paráda!
EDŮV KAMERAMAN
Nemám pocit, že zaměstnávám přátele, protože mají...
KOORDINÁTORKA TURNÉ
...svou roli a svůj přínos.
FOTOGRAF TURNÉ
Je to jako pevnost. Což je strašně fajn.
Josh je fakt cool.
Vždycky byl cool. Ale chodili jsme spolu na cello.
A já: „Ty nejsi cool. Já nejsem, protože hraju na cello, a to ty taky.“
- Říkal mi „cello boy“. - To už nevím.
EDŮV KUCHAŘ
Mám to vypálené do paměti.
Moc jiných světových hvězd neznám,
ale z něho se rozhodně nestal kretén.
Slyšel jsem o hodně, ze kterých ano.
Nicovi se narodí v prosinci dítě a zažije oheň pekelný.
Nemůžu se dočkat.
Zpívej!
Kdybys měla pocit, že padáš, dala bys mi vědět?
Jsme ti nejlepší kámoši už od 16.
Mívali jsme školní večírky
a byli tam oni a Jamal.
Všichni vědí, že je můj nejlepší kámoš z Londýna.
Jen chrlím texty.
Naše první setkání bylo v Actonu, kde žije.
Cestou jsme točili spoustu bláznivých videí.
Já jsem se toho dne k Jamalovi nastěhoval. Vlastně jsem žil v jeho ložnici.
Jeho máma myslela, že spolu něco máme.
Bolest, všichni šílí.
Vztekají se.
Začnu házet bomby. Zlost.
Začnu zvonit na zvonky. Zlost.
Začnu si vodit holky. Zlost.
On vyrostl na grimu, já vyrostl na grimu.
A i když jsem ze Suffolku a on z Londýna, cítíme se jako jeden člověk.
Jo, znáš můj obličej. Nářez.
Jamal mi skutečně pomohl.
Jen dál odpovídej na otázky,
abych pořád neslyšel svůj hlas. Jo?
Byl to pro mě docela nezvyk, protože většinou točím grime a rap.
Takže když jsem natáčel folkového zpěváka,
co rapoval, beatboxoval a hrál na kytaru, říkal jsem si: „Počkat. Kdo je ten zrzek?“
Jo.
- F64. - Ne.
Můj úspěch a jeho úspěch byly provázané.
Prorazili jsme společně.
Hodně štěstí, brácho. Válíš.
Já jsem hrál v Shepherd's Bush Empire. On rozjel nahrávací studio se Sony.
Příštích pět deset let musím fakt trochu přitlačit na pilu.
Jsem tak v půlce.
Ještě jsem ani neudělal, co jsem chtěl udělat.
Neustále se hecujeme.
K mým oblíbeným večerům s Jamalem patří staré freestyly z SBTV.
Oba známe všechny texty
a prostě spolu rapujeme do čtyř ráno.
Já tím žiju, dýchám to. Užívám si to.
Jako orangutan.
Kruci, chci...
Sýr.
Když ji vezu zpátky, když cestuju, jedu zpátky ve čtyři.
Když odjedu...
Přátelství je chemie, která prostě vznikne.
Když funguje, chcete spolu denně dělat všechno možné.
Chcete spolu sdílet všechno.
- Uděláme F64. - Ne. Ten to jen hraje. Koukni.
A když to skončí, je to zdrcující.
Celá britská hudební scéna vzdává hold
podnikateli Jamalu Edwardsovi, který zemřel ve věku 31 let.
Právě on nastartoval kariéru několika největších jmen britské hudby.
Jeho průlomová práce a odkaz v britské hudbě a kultuře bude žít dál.
legenda západního Londýna
Jamal zemřel ráno a v poledne jsem byl v domě jeho mámy.
V karibské kultuře mají zvyk zvaný devět nocí.
Devět dní a devět večerů chodíte do domu rodiny
a pak se devátý večer udělá velká oslava.
Na škole jsem měl kamarády, kterým umřeli rodiče ve 14.
A vzpomínal jsem na to
a říkal si: „Tehdy jsi dospěl. Já jsem dospěl nedávno,
ale ty jsi dospěl tehdy, protože zármutek šmahem ukončí tvé mládí.“
Pohřeb byl asi pro 30 lidí, ale on jich znal asi 10 000.
GRILOVAČKA K JAMALOVÝM NAROZENINÁM
Je to první akce, kde se můžou všichni...
LONDÝN, SRPEN 2022
...sejít a zavzpomínat na něho.
JAMALOVA MATKA
- Kruci. Já prostě nemůžu. - Jste v pohodě?
- Hojí se to? - Jo. Dobrý?
- Jo, dobrý. Tohle je parádní. - Mám i pro tebe.
- Fakt? - Jo, i pro tebe.
- Bezva. - Kdo dnes přijde?
Všechno v pohodě? Všechno v klídku?
Někde tady je. Kde je můj chlapec?
- Tamhle je. - To jsem viděl.
- Je tam. - Chvilku jsme na to zírali.
Mám tohle... S Jamalem jsme si k 21. narozeninám koupili stejné hodinky.
Jak se vede? Rád tě vidím.
Dobrý. Přiletěl jsem jen na tohle, zítra zas odlítám.
Toho není nikdy dost.
To je jen 50 vteřin.
Víc už nedám. Celou písničku neznám.
Musí to být aspoň minuta a 30 vteřin.
Tak jo.
Jsem drsňák, nehraju tenis, ale badminton.
Jednu.
Můžeš být s tou hučkou gangster?
Cítím se hrozně divně.
Já nevím. Vím, že by se všichni měli bavit. O to šlo.
Připadám si tam... prostě ztracený.
Zvedni hlavu.
- Řekni mi kdy. - Dobře.
A zvednout.
Co je to za pohled? Nelíbí se ti...
Tak dobře, znova. To světlo je hrozně...
- Silné? - Jo.
- Tak jo. - Řekni kdy.
Tři.
A zvednout.
Stop. Nemůžeš...
Proč se směješ, kámo?
Tvař se vážně. Nejde...
Musíš trochu...
- Jo. - Cajk.
Jsou to jeho první narozeniny, kdy tady není.
Jeho první grilovačka, na které není.
A jeho... Zemřel před šesti měsíci.
Je to pořád otevřená rána.
Nikdy jsem na pohřbu nebyl.
To pro mě bylo poprvé, co... jsi tam.
Zpívá se žalm, pak ti najednou podají lopatu.
A najednou házíš hlínu na hrob svého kamaráda
a je to hrozně skutečné.
Hrozně moc skutečné.
Jeho hrob je... Často kolem něho jezdíme.
A připadá mi to strašně divné, že je v zemi mezi hromadou lidí,
které neznal.
Je to samozřejmě na hřbitově.
A ten člověk vedle něho... Lidi tam mají různé věnce,
na kterých stojí „táta“ nebo „sestra“ nebo „máma“.
A prostě z toho čiší zármutek.
Je to příšerné.
A vím, že to zažije každý.
Vím, že je to běžná věc, které se nejde vyhnout.
Ale, jo.
- Ahoj. - Ahoj, zlato.
Jak se vede?
Kruci. Volám ti zrovna, když je ukládáš?
Právě jsem je uložila.
Takže dobrý.
V pohodě. Jak se ti vede?
- Jo. Něco tady... - Zníš rozhozeně.
...něco prožívám.
Bylo tam hodně lidí?
Jo. Ukázalo se jich docela dost. Bylo to fajn.
Napadlo mě, že sednu do auta a přijedu.
A pak mi došlo, že máme dvě děti!
Jo, ne.
Je to s nimi mnohem komplikovanější.
Jo. Ale uvidíme se v neděli.
- Dobře, zlato. - Miluju tě.
- Já tebe taky. - Pa.
Odkud jste?
- Bydlím za rohem. - Ve Westu?
Zrovna jsem se přestěhovala z Leicesteru.
- Fakt? - A tahle milá dáma je moje sestřenice.
Co mi umřela máma, pomáhá mi se s tím vyrovnat,
drží mě nad vodou.
Rozhodly jsme se, že si zajdeme na večeři.
Chtěla jsem ji vzít sem, že sem chodí Ed Sheeran.
- A hele, je tady Ed Sheeran! - Máš tam fotku.
- To je moje... - Co tu děláš?
Můj kamarád, co mi to tu ukázal, má dnes narozeniny. Před půl rokem zemřel.
- My jsme... - Jako moje máma, před půl rokem, v lednu.
On zemřel 20. února, takže pořádáme...
Udělali jsme mu velkou oslavu v Eastu.
- Máte sraz? - Jo. Znáte to, když je toho na vás moc
- a chcete chvilku klid? - Vypnout.
Vítej, brácho!
Ne, ale...
- Už je tady roky. - Fakt?
Stará škola.
Když Jamal bydlel vedle, bydleli jsme tam.
Když hrál na kytaru a rapoval. Byl ten zrzek.
- Podívejte na něho. - Ne, ale je to pravda.
Každý v Actonu ho zná. Každý.
To je jeho místo.
Ani nevím, jak to popsat.
Být tady sám a zavzpomínat na Jamala,
na místě, kam mě vždycky bral, to je...
Mám pocit, že jsem šel na tu akci, podpořil ho.
Ale teď jsem přišel sem a cítím...
Já nevím. Chybí mi a mám ho moc rád.
A sedím tady a skutečně si připomínám ty dobré časy.
Mám na Acton hromadu skvělých vzpomínek.
Je to super.
D, můžeme se po cestě zastavit pro Hennessy?
Jo.
Jamal říkával: „S Hennessy čekej cokoli.“ Nebo „S Hennessy je všechno možné.“
S jablečným džusem?
- Přesně. - Jo.
Ten mural, kam lidí chodí, co zemřel, vlastně vznikl, když ještě žil.
Tak moc si ho lidi vážili. Bylo to...
Lidi ho oslavovali, když tady byl.
Myslím, že se mu líbil.
Jsi v pohodě?
EDOVA OCHRANKA
Pojďme zpátky domů.
Častokrát mám pocit, že jsem v nějaké chaotické bouři,
kde se prostě snažíš zůstat nad vodou.
Skutečně jsem dospěl, až když jsem pocítil zármutek.
Ztráta mi zahltila život.
Už nějakou dobu jsem ve víru.
Točím se kolem ženských,
myslím na to, že bych zhřešil.
Popíjím červené víno.
Sedím tady už věky,
vytrhávám stránky.
Jak to, že jsem takhle uvadl?
Ne, nenechávej mě teď osamělého,
milovala jsi mě, copak to už nevíš?
Vymalovala jsi mi oči do ruda.
Jedna nebo dvě by mě mohly osvobodit.
Všechny hlasy v hlavě mi našeptávají.
Viděl jsem na ní jizvy.
Řekni mi, až to zabere.
Viděl jsem na ní jizvy.
Řekni mi, až to zabere.
Mám zlomené srdce.
VARŠAVA SVĚTOVÉ TURNÉ MATHEMATICS, 2022
DEN PO VZPOMÍNKOVÉ AKCI NA JAMALA
V pohodě?
Jen... je hrozně divný, co bylo včera a co je dneska.
- Jo. - Chápeš?
- Myslel jsi na to na pódiu? - Celou dobu.
Jen jsem se snažil se nesesypat.
Kruci.
Je to takové...
Jasně, že je dobré mít rozptýlení, dělat různé věci,
a hrát před takovým davem je super a...
Ale je to...
Dneska v jednu ráno jsem byl u toho muralu a...
Jo. Je to fakt... divné.
Říkal jsem si: „Nechci brečet před 78 000 lidmi.“
Párkrát jsem k tomu měl opravdu blízko.
Jo.
Je to šílené, rovnou zpátky.
Letět domů.
Udělat něco fakt intenzivního a pak se vrátit rovnou do...
The show must go on.
LONDÝN SVĚTOVÉ TURNÉ MATHEMATICS, 2022
Pořád cítím spousty lásky z té části branže,
kterou mi představil Jamal, zejména z grimové scény.
Každý člověk v téhle branži v Anglii,
který něco znamená, od Davea...
Mockrát díky.
- ...po Stormzyho... - Moc to pro mě znamená.
...on byl součástí jejich cesty.
Jamal je tolik propojený s příběhy všech,
že vzpomínku na něj nejde neudržet naživu.
Měl přijet Fireboy, ale nemohl...
BRITSKÝ UMĚLEC
Poslední večer ve Wembley.
Největší akce, co jsem kdy v Anglii udělal.
A nejde to oslavit líp než přivést Big Mikea.
Sýr.
Glasgow!
Stormzy!
Je to úlet, protože ty bys stejně Wembley vyprodal.
Se Stormzym jsme se seznámili v roce 2015.
Za ty roky se z toho stalo
skutečné pouto lásky, přátelství, bratrství.
Byl u mě den po tom, co Jamal zemřel.
Přijel ke mně domů a utěšoval mě.
Často, když to dělám, kvůli těm špuntům...
To právě chci říct. Na konci písničky si je prostě vyndej.
- To ti chci říct. - Sleduj a poslouchej.
Poslouchej ten křik.
Jsem vděčnej, kámo.
Vděčnej, že mám takovýho bráchu, co udělá pětkrát Wembley,
a ty si tam můžeš nakráčet a jen se vezeš.
Kdy uděláš svůj koncert?
Chci to udělat jednou.
Jen jednou a pak...
- To jsem taky říkal. - A tohle je co?
- Po dvanácté. - To mě poser.
Nejsou tady žádné falešné kecy.
On by byl stejně slavný i beze mě. Stejně tak já bez něho.
Ale dohromady je to kouzelné.
Něco takového by si člověk rád zašpuntoval a jednou za čas otevřel.
To bylo...
- Spousta lidí, co? - Bacha na hlavu.
- Kruci. - Pozor na hlavu.
Poslyš, Wembley.
V únoru jsme bohužel přišli o velmi důležitého člověka v hudbě
a mého super kamaráda Jamala Edwardse.
Budete ho znát jako SBTV, ale byl to úžasný člověk.
Nebýt jeho, na tomto pódiu bych nebyl. Tahle je pro Jamala.
Londýne...
Tohle nemusím představovat.
Chci vás slyšet!
Letadlo míří do oblak,
zamává křídly a stoupá.
Už dlouho jsme nezapařili.
Odvez mě zpátky do Londýna.
Kšeftuju, ale nikdo mě nenapálí, dělám nečekaný tahy.
Znám ranaře, co nejsou v gangu, u nás se netlachá a střílí.
U nás se netlachá, mluví bouchačka.
Padne mi skvěle do ruky.
Nezajímá mě smetánka ani ti pitomci na instáči.
Už je to tady, Big Mike a Teddy dělaj grime.
Chci zkoušet nové věci, nejen zpívat, nikdo nevěří, že veršuju.
Jsem zpátky se svým kámošem, dejte mi k pivu chipsy.
Brnknu kámošům, vyrazíme do hospody, už jsem dlouho nebyl doma.
- Basy o půlnoci naplno, nízkej strop. - Nízkej strop.
Pot kape z obočí, když jsem v Římě.
V žádném městě to není jako doma.
Odvez mě zpátky do Londýna.
Už jsem v téhle branži hrozně dlouho.
Řeknu vám upřímně, ruku na srdce, tenhle muž je úžasný člověk.
Je...
Když pominu hudbu,
vždycky mě podržel v nejtěžších dobách mého života.
A je mi velkou ctí, že ho znám a mám ho tu pro vás na pódiu.
Wembley, ještě jednou, potlesk pro Stormzyho!
Jamalův oblíbený citát je:
„Cílem není žít věčně, ale vytvořit něco věčného.“
To je Jamalův odkaz. Ne SBTV.
Ne že je ze Stormzyho největší rapper v Anglii.
Ne že jsem si já vybudoval kariéru.
Jamalův odkaz je dodat mladým lidem sílu,
aby mohli být, čímkoli chtějí.
Protože on si jen vzal kameru a začal ve 14 natáčet kamarády
a dávat to na YouTube.
Věřit sám v sebe, každý den.
To je... nemůžu to dostatečně zdůraznit.
Nechci, aby můj odkaz byl „Shape of You“ ani „Perfect“.
Hrozně rád bych byl, aby mým odkazem bylo říkat mladým:
„Prostě dělejte, co chcete.“
Mladým v Ipswichi, což ani zdaleka není oslnivé místo.
IPSWICH, ANGLIE
Ale chci, aby si mladí v Ipswichi říkali: „Ed je taky z Ipswiche. Taky to dokážu.“
Jdu hrát před radnici. Přijdete?
- Paráda, díky. - Přímo tady, zdarma.
- Bude to super. - Jen přijďte.
- Super. Viděli jsme tě nedávno. - Jo?
- Zdarma? - Jo. Kde?
- Ve Wembley. - Paráda. Díky.
- Do toho, Ede. - Jak to jde?
Tak fajn. Je to zapnuté?
Jak se vám vede?
První vystoupení na High Street po nějaké době.
Je skvělé být zpátky.
Vítej zpátky!
Když už tě nohy neponesou jako dřív
a já tě nezvednu do náruče,
budeš si pořád pamatovat, jak chutná moje láska?
Budeš se pořád usmívat očima?
Lidé se zamilovávají podivnými způsoby,
možná je to všechno součástí plánu.
Budu pořád dělat stejné chyby
a doufat, že to pochopíš.
Ale lásko,
vezmi mě do své laskavé náruče.
Nešel jsem do hudby s tím, že chci vyprodat Wembley.
Viděl jsem, jak lidi vystupují za 50 liber nebo hrají na svatbách za 200 liber.
Věděl jsem, že je to možné.
Přemýšlím nahlas.
Jen se živit hudbou, byl bych stejně šťastný.
Protože děláte něco, co milujete.
...tam, kde jsme.
Pane prodavači hot dogů, jste skvělý!
Jste jednička.
A to je podle mě klíčem ke štěstí.
Mám otázku, to je tvoje kytara?
Když ti potom dám tuhle kytaru...
A ten reprák, slíbíš...
- Kolik ti je? - Deset.
Deset. Já začal hrát na kytaru v 11, do té doby jsem to neuměl.
Když ti dám tuhle, slibuješ... Bude každý den cvičit? Každičký den.
V životě se dějí zásadní věci
a prostě si musíte pamatovat, že ten den skončí.
A přijde další. A ten taky skončí.
Hudba pro mě vždy byla terapie.
KONEC nebo ne?
Jako malému mi pomáhala utřídit si myšlenky a pocity.
- Ahoj. - Zatím.
A funguje to.
Opravdu.
Překlad titulků: Lenka Večerková