- Am venit cu cățeaua. - Bună!
- Ea e Yodi, iar eu sunt Astrid. - Salut! El e tatăl meu, John.
Bună!
Ce fac?
N-a mușcat pe nimeni, o am de patru ani.
În LA mi-am făcut primul tatuaj.
Când am venit acasă, au crezut că viața mea s-a sfârșit.
- La următorul tatuaj... - Au leșinat.
Îmi plac, sunt ca un jurnal.
JOHN SHEERAN TATĂL LUI ED
Dabs, vrei să scrii tu „Dabs” și îmi tatuez asta?
Poate să scrie el și eu îi tatuez scrisul.
Îi spun „Dabs” fiindcă, atunci când eram mic...
E ciudat! Lyra îi zice acum Grandabs, fiindcă nu pronunță bine litera „d”.
- Nu scriai „dad”, foloseai litera „b”. - Da, scriam „Ebwarb”.
Nu puteam să scriu litera „d”. Deci el e „dabs” în loc de „dad”.
- Aici! - Bine.
- Drăguț! - Să-ți scrie și mami!
- Bună, mami! Ce faci? - Bună! Bine, tu?
Îmi faci o favoare?
Vreau să-mi tatuez scrisul lui Dabs și al tău.
Scrii „mami” cu o cruce, îl pozezi și-i trimiți poza lui Dabs?
El își face un tatuaj pe față.
Da, sigur! Bine.
Pe astea mi le-am făcut acum zece ani.
Mi-am tatuat trei Madison Square Gardens imediat după moartea bunicului meu.
Asta m-a determinat să părăsesc LA-ul, unde am locuit cam un an.
Eram la o petrecere, iar tu m-ai sunat și mi-ai zis: „Bunicul a murit.”
M-am uitat în jur și nimănui nu-i păsa.
Dacă eram acasă, prietenii îmi ziceau: „Hai să vorbim sau să bem o bere!”
Trăiam într-un mediu superficial, unde toți se distrau și păreau fericiți,
dar nu exista conexiune autentică sau dragoste adevărată.
În ziua aceea m-am mutat înapoi acasă.
SUFFOLK, ANGLIA
ED SHEERAN: SUMA TUTUROR LUCRURILOR
Aici sunt eu cu gașca.
IMOGEN SHEERAN MAMA LUI ED
Aici sunt eu, iar Nic e în stânga.
- Nu m-ați ajutat deloc în școală! - Dragilor!
Astea sunt bilete de la concerte.
Elton John, la Ipswich Town. Nimeni nu cântă acolo!
Se țin concerte o dată la câțiva ani și merge tot orașul, e ceva rar.
- Susținut de James Blunt. - Da.
- A cântat la The Junction. - În Cambridge.
Da, pe 25 aprilie 2005.
Între timp, i-am botezat un copil.
Poza asta e de la primul lui concert în Londra.
A insistat să stăm până la final.
- Am rămas blocați acolo după concert. - N-am mai putut scoate mașina.
- Și unde am mers? - Am căutat mult un hotel ieftin.
Și am dormit toți într-un pat. Ce incomod!
Le-am zis de mici:
„Dacă vă transformați pasiunea în muncă, o să aveți o viață fantastică.”
Iar el trăiește un vis.
Bună! Sunt o vedetă.
TURNEUL MONDIAL DIVIDE
AL DOILEA EPISOD PIERDERE
Am stat cu tine aproape toată seara
I-am ignorat pe restul Mi-aș dori să dispară
Când suntem împreună, timpul zboară
Turneul Divide a fost apogeul carierei unui artist de muzică pop.
Am cântat prin toată lumea.
A fost o experiență copleșitoare.
Sunt solist. Când urc pe scenă și cânt în fața miilor de oameni,
devenim toți o ființă.
Apoi, mă retrag într-o cabină tăcută,
unde se aude doar zgomotul aerului condiționat.
Dădeam de belea când ieșeam singur, de aceea îmi iau prietenii în turneu.
E timpul să ne luăm tălpășița!
Când nu venea Cherry cu mine în turneu, veneau Nic, Josh, Lauren și Zak.
Mă simțeam mereu ca acasă.
Jur pe Nic!
Sunt foarte protector cu prietenii mei.
Nu mulți oameni intră în grup sau părăsesc grupul de prieteni.
Ne-am menținut formula în ultimii zece ani.
Înghesuiți-vă!
IMPRESARUL LUI ED
- Avem loc toți trei. - Umplem masa, dar nu-i nimic.
Kev mi-e ca un soț.
A venit la nuntă, în luna de miere...
GARDA LUI DE CORP
...și la nașterea primului meu copil.
Petrec mult timp cu el.
Când l-am cunoscut, se culca la patru dimineața,
iar eu și Mark jucam golf dimineața.
Acum, are copii și e matinal, ne-a stricat ploile.
Nu-i aveam alături înainte, mergeam singur în turnee.
E mai bine să fii înconjurat de prieteni.
Înalță-mă deasupra munților
GERMANIA, 2019
- Răsună în tot stadionul. - Pe bune?
Cântați!
Da, da!
Mai tare!
Cântați!
Asta e cea mai tare.
Cică asta e cea mai tare!
CAMERAMANUL LUI ED
Nu fac nepotism, prietenii mei...
COORDONATOARE TURNEU
...chiar mă ajută în turneu.
FOTOGRAF TURNEU
Îmi sunt ca o fortăreață, e foarte plăcut.
Josh a fost mereu puștiul cool. Am luat lecții de violoncel împreună.
Îmi ziceam: „Știu că nu ești cool, fiindcă iei lecții de violoncel cu mine.”
- Îmi zicea „violoncelistul”. - Nu mai știu.
ȘEF DE TURNEU
Eu n-am uitat.
Nu mai cunosc alte supervedete mondiale,
dar el nu s-a transformat într-un măgar, spre deosebire de mulți alții.
Nic o să devină tată în decembrie și o să se perpelească la foc mic.
Abia aștept!
Cântați!
Dacă simți că te prăbușești Te învăț eu să trăiești
Suntem cei mai buni prieteni de la 16 ani.
Dădeam petreceri cu colegii,
la care veneau ei și Jamal, prietenul meu cel mai bun din Londra.
O să facem vâlvă.
L-am întâlnit în Acton, unde locuia.
Filma clipuri haioase din mers.
M-am mutat la Jamal în ziua aia, am locuit în dormitorul lui.
Mama lui ne credea iubiți.
Durere! Toți s-au înfuriat, urlă
Le trag o săpuneală, furie Le trag o chelfăneală, furie
Ne apuc-o țicneală, furie
Amândoi am crescut iubind muzica grime.
Eu sunt din Suffolk și el, din Londra, dar parcă eram aceeași ființă.
Da, îmi știi fața! Blană!
Jamal m-a ajutat enorm.
Tu răspunde la întrebări, ca să nu intervin eu mereu, da?
A fost ceva nou și pentru mine, eu filmez muzică grime și rap.
Când am filmat un cântăreț de muzică folk
care era și MC, cânta rap, făcea beatboxing și cânta la chitară,
am rămas impresionat.
Da.
- F64! - Nu.
Împreună am atins succesul, ne-am ridicat unul pe altul.
Baftă, frate! O să fie super!
Eu cântam la Shepherd's Bush Empire, iar el lansa o casă de discuri cu Sony.
Trebuie să-mi intensific eforturile în următorii cinci sau zece ani.
Sunt la jumătatea drumului, nu mi-am atins încă obiectivul.
Ne încurajăm întruna.
Îmi plac la nebunie serile de improvizație cu Jamal.
Amândoi știm toate versurile și cântăm până la patru dimineața.
Trăiesc și respir muzică. O iubesc!
Iau orașul la picior Frate, îmi vine să...
Brânză!
Când o recuperez
Când călătoresc Și-mi iau lumea-n cap
Când plec, frate...
Prietenia e ca o atracție.
Când e intensă, sunteți de nedespărțit și împărtășiți totul.
- Cântăm o melodie? - Nu! Se preface. Uite!
Iar când se termină, e devastator.
Industria muzicală britanică i-a adus un omagiu
antreprenorului Jamal Edwards, care a decedat la 31 de ani.
El a lansat carierele unora dintre cei mai mari cântăreți britanici.
Munca inovatoare și moștenirea sa în muzica și cultura britanică vor dăinui.
Odihnească-se în pace!
Jamal a murit dimineață, iar eu am mers la mama lui la prânz.
În cultura din Caraibe, se jelește nouă nopți.
Mergi nouă zile și nouă nopți acasă la familie
și, în a noua noapte, se dă o mare petrecere.
Unor prieteni din școală le-au murit părinții la 14 ani.
Analizând retrospectiv, atunci te maturizezi.
Eu m-am maturizat recent. Doliul îți curmă brusc tinerețea.
Vreo 30 de oameni au fost la înmormântare, dar el cunoaște vreo 10.000 de oameni.
COMEMORAREA LUI JAMAL EDWARDS
Acesta e primul eveniment public...
LONDRA, AUGUST 2022
...în memoria sa.
BRENDA EDWARDS MAMA LUI JAMAL
- Vai! Nu pot. Am fost... - Sunteți bine?
- Se vindecă? - Da. Toate bune?
- Da. Ce-mi plac astea! - Am una pentru tine.
- Serios? - Da.
- Uimitor! - Cine vine azi?
Toate bune? E pace și armonie?
E pe aici. Mi-am pierdut băiatul...
- Uite-l! - L-am văzut.
- E aici. - Ne-am holbat mult la el.
Când am împlinit 21 de ani, eu și Jamal ne-am luat ceasuri identice.
Ce faci? Mă bucur să te văd!
Bine. Am venit special pentru asta, plec mâine.
Niciodată nu-s destule.
- Sunt numai 50 de secunde. - Nu pot mai mult, nu știu tot cântecul.
- Trebuie să aibă măcar 1:30. - Bine.
Sunt un tip beton Nu joc tenis, joc badminton
Unu!
Ești șmecher cu pălărie-cloș?
Mă simt așa de ciudat...
Nu știu... Ar trebui să ne distrăm, ăsta e scopul evenimentului.
Dar mă simt... nelalocul meu acolo.
Capul sus!
- Zi-mi când să ridic capul! - Bine.
Capul sus!
Ce-i cu privirea aia? Nu-mi place... Încă o dată! Stai, lumina aia e...
- Prea intensă? - Da.
- Bine. - Zi-mi când!
Trei...
Capul sus!
Termină! Nu poți să...
De ce râzi, frate? Fii serios! Când e jos...
Da, bine.
Azi ar fi fost ziua lui, dar nu mai e alături de noi.
A murit acum șase luni, suferința e încă profundă.
Nu mai fusesem la o înmormântare, la a lui am mers prima dată.
Se cântau cântece religioase, mi s-a dat o lopată
și, brusc, aruncam pământ peste sicriul prietenului meu.
Totul era dureros de real.
Mormântul lui e... Trecem des pe lângă el.
E ciudat că își face somnul de veci
printre necunoscuți.
E îngropat într-un cimitir,
iar pe coroanele celor îngropați lângă el
scrie „tată”, „soră” sau „mamă”.
E o mare de tristețe.
E groaznic.
Știu că toți trec prin asta.
E un eveniment firesc, pe care nu-l poți evita.
Dar, da...
- Bună! - Bună, dragă!
Ce faci?
- Fir-ar! Te-am sunat când le culcai? - Tocmai le-am culcat.
Nu-i nimic.
E în regulă. Tu ce faci?
- Am avut o zi grea. - Pari supărat.
Au venit mulți oameni?
Da, s-au strâns ceva. A fost drăguț.
Voiam să mă ofer să vin la tine, dar mi-am amintit că avem doi copii.
Nu.
- Totul e mai complicat cu copii. - Da. Ne vedem duminică.
- Bine, dragă. - Te iubesc!
- Și eu, pe tine. - Pa!
De unde sunteți?
- Eu stau la colț. - În vest?
Tocmai m-am mutat din Leicester.
Doamna asta încântătoare e verișoara mea.
M-a susținut emoțional de când a murit mama,
m-a ajutat foarte tare.
Am decis să ieșim la cină și i-am lăudat locul ăsta.
I-am zis: „Ed Sheeran a fost acolo.” Și iată-l!
Te admiram în poza de pe perete.
- Ăsta e... - Ce cauți aici?
Azi ar fi fost ziua prietenului care m-a adus aici.
A murit acum șase luni.
- Suntem... - Așa și eu.
Mama mea a murit în ianuarie.
El a murit pe 20 februarie și am dat o petrecere în cinstea lui.
- Faceți o reuniune? - Da, dar a devenit copleșitoare.
- Voiam să respir. - Să te calmezi.
- Bun-venit, frate! - Nu, aici...
- Vine de mult aici. - Serios?
- E client fidel. - Aici îmi făceam veacul cu Jamal.
El cânta la chitară și din voce. Era roșcovanul lui!
- Auzi la el! - Dar chiar așa era!
Îl știu toți cei din Acton. Era locul lui preferat.
Nici nu știu cum să descriu.
Sunt singur și îmi amintesc de Jamal
în locul în care el mă aducea mereu.
Am fost la priveghi, ca să ofer sprijin. Acum, sunt aici și mă simt...
Nu știu, mi-e dor de el și îl iubesc.
Sunt aici și îmi amintesc de vremurile bune.
Dar am multe amintiri frumoase în Acton, mă simt grozav!
D, putem să oprim și să luăm niște coniac?
Da.
Jamal zicea: „Bei coniac și te faci drac.”
- Te faci drac? - „E ca un afrodiziac”.
- Cu suc de mere? - Da.
Pictura murală la care oamenii îl jelesc a fost făcută când era în viață.
Atât de apreciat a fost! Totul era...
A fost celebrat și în viață.
Cred că i-a plăcut.
Te simți bine?
GARDA LUI DE CORP
Hai acasă!
Mă simt adesea ca într-o furtună haotică,
încercând să mă mențin în picioare.
M-am maturizat abia când am simțit jalea.
Pierderea mi-a copleșit viața.
Mă scufund de la o vreme
Cu familia lângă mine
Mă bântuie gânduri negre
Sorb vin roșu
Stau aici de-o veșnicie
Smulgând paginile
Cum de m-am șters așa?
Nu, nu mă lăsa singur acum
M-ai iubit, cum de n-ai învățat deja?
Ochii-mi sclipesc de neputință
Lacrimi curg cu prisosință
Toate vocile din mintea mea Răsună-n gol în urma ta
Toate vocile din mintea mea Răsună-n gol
I-am zărit suferința
Spune-mi când piere
I-am zărit suferința Spune-mi când piere
Am inima frântă
VARȘOVIA TURNEUL MONDIAL MATHEMATICS, 2022
A DOUA ZI DUPĂ COMEMORAREA LUI JAMAL
Ești bine?
Păi... ce diferență între ziua de ieri și cea de azi!
- Da. - Nu-i așa?
- Te-ai gândit la asta? - Da, întruna.
Încercam să nu mă pierd cu firea.
Frate!
Parcă...
Evident, e bine să-ți distragi atenția.
E grozav să cânți în fața unei mări de oameni, dar...
Azi-noapte, la ora unu, eram la pictura lui murală.
Da, e ciudat...
Nu voiam să plâng în fața a 78.000 de oameni,
dar am fost cât pe ce.
Da...
Ce nebunie! Direct la muncă.
Am zburat acasă, la un eveniment emoționant, iar apoi, direct la...
Viața continuă.
LONDRA TURNEUL MONDIAL MATHEMATICS, 2022
Simt multă iubire din acea parte a industriei
în care m-a introdus Jamal, mai ales în sfera muzicii grime.
Există mulți artiști de seamă în muzica britanică, de la Dave...
Vă mulțumesc mult!
- ...la Stormzy. - Apreciez enorm!
El le-a propulsat cariera.
Jamal a avut o contribuție atât de importantă,
încât amintirea lui o să dăinuie pe vecie.
Fireboy nu ajunge diseară...
STORMZY ARTIST BRITANIC
Aseară, pe Stadionul Wembley,
am avut cel mai mare concert cu bilete susținut vreodată în Anglia.
Și ce cale mai bună de a sărbători decât să-l invit pe Big Mike?
Zâmbiți!
Glasgow!
Stormzy!
E ridicol, fiindcă tu umpli singur stadionul.
L-am cunoscut pe Stormzy în 2015.
Legătura noastră a devenit treptat
o relație de iubire, prietenie și fraternitate.
Mi-a fost alături a doua zi după moartea lui Jamal,
a venit la mine acasă și m-a consolat.
De multe ori, din cauza căștilor...
Asta zic, scoate-le la sfârșitul melodiilor!
- Asta îți ziceam. - Fii atent!
Ascultă urletele!
Sunt recunoscător că am un prieten ca el, care susține cinci concerte pe Wembley
și vine țopăind: „Am venit la distracție!”
Tu când susții unul?
O să cânt și eu o dată. Și apoi...
- Asta am zis și eu. - Ăsta al câtelea e?
- Al 12-lea. - La naiba!
Nu suntem ipocriți.
Fiecare dintre noi ar fi popular fără ajutorul celuilalt,
dar facem magie împreună.
Ne prețuim prietenia, dar o împărtășim uneori publicului.
- A fost... - Ditamai mulțimea, nu?
Atenție la cap!
- La naiba! - Atenție la cap!
Wembley,
din păcate, am pierdut în luna februarie un om foarte important în muzică
și prietenul meu bun, Jamal Edwards.
Avea canalul SBTV și era un om absolut fantastic.
N-aș fi ajuns pe această scenă fără el. Lui îi dedic următoarea piesă.
Londra!
N-are nevoie de prezentare.
Faceți zgomot!
Avionul se înalță spre cer
ALBUMUL NO. 6 COLLABORATIONS PROJECT
Nu ne-am mai dat de mult în stambă
Așa că du-mă înapoi la Londra
Fac afaceri, dar nu-s prins Fac mișcări, nu-s surprins
Știu bătăuși care nu-s în bande De unde-s eu, cine să comande?
De unde-s eu, arma-mi stă lipită de mână
Nu-mi dau coate cu snobii Sau cu proștii de pe Instagram
E momentul Big Mike și Teddy cântă grime
Vreau să trăiesc, ei vor să cânt Nimeni nu crede că eu compun
M-am reunit cu tovarășul meu Dă-mi chipsuri la bere
Îmi sun prietenii, mergem la bar Că n-am mai fost de mult acasă
- Muzica urlă-n noapte, noi dansăm - Dansăm
Curg apele pe noi, facem nebunii
Nicăieri nu-i ca acasă
Așa că du-mă înapoi la Londra
Sunt de foarte mult timp în industrie
și jur cu mâna pe inimă că omul ăsta e o ființă minunată.
E...
Pe lângă colaborarea muzicală, m-a sprijinit în cele mai grele clipe.
Mă simt onorat să-l cunosc și să-l aduc în fața voastră.
Wembley, încă o dată, faceți zgomot pentru Stormzy!
Citatul preferat al lui Jamal era:
„Scopul nu e să fii nemuritor, ci să creezi ceva veșnic.”
Asta e moștenirea lui,
nu SBTV-ul, nici Stormzy, devenit cel mai mare rapper din Anglia,
și nici eu, care mi-am clădit o carieră.
Moștenirea lui Jamal e faptul că a încurajat tinerii
să-și împlinească visurile,
fiindcă el doar și-a luat o cameră, a început să-și filmeze prietenii
și a încărcat clipurile pe YouTube.
Încredere în sine în fiecare zi!
Asta e cel mai important.
Nu vreau ca moștenirea mea să fie piesele de succes.
Mi-ar plăcea să le pot transmite copiilor: „Faceți ceea ce vă doriți!”
Copiilor din Ipswich, care nu e deloc un oraș fermecător!
IPSWICH, ANGLIA
Mi-ar plăcea ca ei să-și spună: „Ed e din Ipswich, ca și mine. Și eu pot!”
Cânt la primărie. Veniți?
- Fantastic, mulțumim! - E gratis.
- Cu plăcere. - Vă aștept!
- Te-am văzut la începutul anului. - Da?
- E gratis? - Da. Unde?
- La Wembley. - Uimitor!
- Hai, Ed! - Ce faceți?
Gata. Se aude?
Ce faceți?
N-am mai cântat de mult pe Strada Principală.
- Mă bucur să fiu aici. - Bine ai revenit!
Când picioarele tale-și pierd vlaga
Și eu nu te mai pot da pe spate
Gura ta-și va aminti aroma iubirii mele?
Iar privirea-ți va mai zâmbi pe chip?
Oamenii se îndrăgostesc În feluri misterioase
Poate că totul e parte dintr-un plan
Eu voi continua să fac aceleași greșeli
Sperând că mă vei înțelege
Dar, iubito, acum
Primește-mă în brațele-ți iubitoare
Da
Nu m-am apucat de cântat ca să umplu stadioane.
Unii iau 50 de lire pe un concert sau 200 de lire la nunți.
Știam că e posibil.
Gândind cu voce tare
Eram fericit și dacă abia trăiam din muzică,
fiindcă asta e pasiunea mea.
Acolo unde suntem
Vânzătorule de hotdogi, te iubesc!
Ești cel mai tare!
Cred că ăsta e secretul fericirii.
Aia e chitara ta?
Dacă îți dau chitara mea și boxa asta, îmi promiți...
- Câți ani ai? - Zece.
Eu m-am apucat de chitară la 11 ani, nu știam să cânt înainte.
Dacă ți-o dau, îmi promiți... Să repete în fiecare zi!
Apar evenimente importante
și trebuie să-ți amintești că acea zi se va sfârși.
Va veni alta, care și aceea se va sfârși.
Muzica e tămăduitoare pentru mine.
SFÂRȘIT sau nu?
M-a ajutat în copilărie să-mi aștern emoțiile pe hârtie.
- Pa, pa! - Pe curând!
Și chiar mă ajută.
Subtitrarea: Elena Băncilă