СЕРІАЛ NETFLIX
ПОШУК РУХУ
Я знав, що ти проблема, коли зустрів тебе
А тепер я лежу на холодній твердій землі
Хто, в біса, ці хлопці?
Спостерігач Один. Прийом, Спостерігач Один, у нас проблема.
Чуєте мене?
Відключіться від цього каналу.
Ні, у нас серйозна проблема. Ви мене не зрозуміли?
Ніколи не беріть юриста на операцію. Відключіться від цього каналу.
Чорт!
ЗА ДВА ТИЖНІ ДО ЦЬОГО
М-р Найленд прийме вас зараз.
Чудово. Дякую.
ЗАСЕКРЕЧЕНО
- Сер. - Ви Гендерсон?
Гендрікс, сер. Оуен Гендрікс.
Давно ви тут, м-р Гендрікс?
Лише десять хвилин, але ви дуже зайнята людина.
Керувати усіма операціями...
А, ви про те, скільки я тут працюю. Два дні. Щойно закінчив курс ЦРУ 101.
Я відправляю вас до Сенату.
Пощастило.
Голова Комітету Сенату США з розвідки
планує оприлюднити секретний документ на громадському слуханні.
Мені сказати йому, що це заборонено?
Скажи йому, що він - надутий мішок з яйцями,
якому варто підставити голову під пропелер.
Так, сер. Переказати йому це у переносному сенсі.
Ні. Слухайте мене уважно, м-ре Гендрікс.
Якщо ти дозволиш сенатору Смуту прочитати цей документ,
то завтра ти тут вже не працюватимеш. Все зрозуміло?
Від мертвого віслюка вуха.
Найленд гадає, що зможе приховати від мене таємні провали контори,
але він помиляється!
Якщо я хочу прочитати документ, я його прочитаю!
У мене є конституційне право наглядати за діяльністю ЦРУ,
і я скористаюсь ним вповні, почавши з того, що подам позов на вас.
А зараз я повертаюсь на слухання...
де зацитую цей документ.
Сер, це повністю ваша прерогатива як голови комітету,
але дозвольте лише нагадати, що розголошення секретної інформації
є порушенням Кодексу США, розділ 18 стаття 798,
що призведе не лише до кримінальної відповідальності,
але й до можливої догани та заборони виступів в Сенаті.
А ще це лайно матиме поганий вигляд у вашій антирекламі.
Тож якщо ми все з'ясували, я просто повернусь до Ленглі.
Було приємно познайомитись.
- Як пройшло? - Добре.
- Дейве! - Дякую за допомогу.
До мене в кабінет! Негайно!
Слухай. Ти бачив ті нові бебехи ЦРУ?
Так. Візьму собі лижну маску.
Так. То вони непогані?
- Я навіть на лижах не катаюсь. - Ну...
Лише хочу бути схожим на грабіжника банків.
Ось так.
Чорт... Перепрошую.
Гаразд. Що треба?
ГЕНДРІКС АДВОКАТ
Привіт. Це мій кабінет.
Ми чули, Найленд відправив тебе на Капітолійській пагорб.
Я не був в Сенаті пів року. А ти потрапив на другий день?
- Це не нагорода. - Яким було завдання?
Лише консультація щодо засекречування.
Не бреши нам. Я був професійним шпигуном.
Ми знаємо, ти зустрівся з головою комітету із розвідки.
Так. І мені надрали зад.
Я був гарматним м'ясом у війні між Найлендом та Смутом.
Єдине, чому генеральний радник послав мене...
Бо новенькі роблять брудну роботу.
Що це, в біса, таке?
Це божевільні.
- Психи. - Люди, що хочуть розкрити таємниці ЦРУ.
Кожен лист від когось, хто погрожує розкрити секретну інформацію,
якщо ми не допоможемо.
- Це ж вимагання. - Але таких листів сотні на рік.
Твоя робота? Перевір кожен лист.
Дізнайся, чи автор може втілити погрозу.
А часто це трапляється?
Трапляється.
Так. І якщо таємниці, якими вони погрожують розкрити, серйозні,
то знайти кінці дуже складно.
- Це багато кави. - Чорт.
Не маю права заснути.
- Чому? У тебе бріфінг? - Ні. Я працюю безпосередньо з ГСО.
З ким? Вибач, я ще не всі акроніми вивчив.
Група спеціальних операцій.
Уяви, якби метамфетамін став розумним та отримав зброю.
Я сиджу в цьому будинку вже три доби,
але якщо я піду, ці божевільні йолопи дадуть зелене світло секретній операції,
яку я один не даю їм почати.
Вони не слухають свого юриста?
Ні, у нас тут організація шахраїв,
які тримають нас, юристів, для обману та брехні
та ще саботують нашу роботу.
Малий, втікай, доки чорнила не просохли на твоїх документах.
Дякую.
Мене несправедливо ув'язнили.
БОЖЕВІЛЬНІ
Не знаю, як та шинка опинилась у моїй сумочці.
Я знаю про прибульців. Я працював на контору у Кубі в 1963 році.
Від чужого імені.
БЕРДГЕЙТ
І, якщо ви мені не допоможете, я розповім усе про вбивство Кеннеді.
Мій хлопець мені зраджує.
Якщо ви не змусите його припинити, я розкрию усі таємні тюрми ЦРУ в Джерсі.
Мене звати Макс Меладзе.
Я у в'язниці в Фініксі.
Витягніть мене, або я поширю секрети щодо Селбі Шоу, П.В. Бутчера та інших.
Ви мені винні.
МАКС МЕЛАДЗЕ РОЗШИРЕНИЙ ПОШУК
ЖІНКА ЗААРЕШТОВАНА ПРИ ЖОРСТОКОМУ...
- Йо. - Господи боже! Добре.
Це лише Оуен. Ти в нормі?
Це я. З кухні. Пам'ятаєш?
Чого тобі?
Працюю над листами, сподівався, ти мені допоможеш.
Ні. Ні за що.
Лише хвилинку.
Правило номер один. Ти тут ніколи нікому не допомагай.
І не вір.
Тут все працює так, аби зіштовхувати нас одне з одним.
Гаразд.
Зрозумів. Але мені справді потрібна твоя допомога.
Що зробити, аби отримати відповіді на кілька питань?
У тебе є метамфетамін?
Ні.
- Було весело. Бувай здоровий. - Мій сусід приймає Аддерал.
П'ять таблеток за кожне питання.
Я знайшов цей лист, де є дуже дивне ім'я П.В. Бутчер.
Що воно може значити?
Це криптонім.
Кодова назва для таємної операції контори.
Перші дві літери -
це код країни, де проводилась операція.
а слово з двох складів за ними, Бутчер - справжнє кодове ім'я.
Де це ти знайшов?
У листі з погрозами від жінки, яка у в'язниці за вбивство.
Неможливо, аби хтось сторонній знав наш криптонім,
або навіть знав про їх існування.
Тобто, це не порожня погроза?
- Це не мій відділ. - Годі тобі.
Дам ще десять таблеток.
Мені це розслідувати чи ні?
Я би не став.
А чому таке враження, ніби це «так»?
Добре. Якби ти не став це розслідувати, куди б ти не пішов?
Я маю поговорити про минулі операції.
Пані, можете... Як справи, друже? Можеш...
Я - Оуен Гендрікс з офісу генерального радника.
Не цікаво.
Розумію, але мені потрібні відповіді на питання.
Кажи швидко.
Звісно.
Що ви можете розповісти про криптонім П.В. Бутчер?
П.В. - це код країни Білорусь, а Бутчер...
це кодова назва операції в Білорусі в 2009 році.
Добре. Чудово.
А як щодо імені Селбі Шоу?
- А що з ним? - Воно пов'язане з П.В. Бутчер?
Я не маю доступу до подробиць,
але Селбі Шоу - це псевдонім офіцера,
яка працювала в Білорусі в той час.
Отже, дві ниточки ведуть до...
Можеш пошукати Макс Меладзе? Максін Меладзе.
М-Е-Л-А-Д-З-Е. Подивимось.
Будь ласка.
Нічого.
- Впевнений? - Так.
А про що взагалі йдеться?
Ми отримали лист з погрозами від Меладзе.
Господи боже.
- Що? - Неможливо, аби хтось сторонній...
знав секретний криптонім та псевдонім офіцера.
Меладзе може бути однією з нас?
Її немає в системі.
Але?
Але, можливо, вона була законсервованим агентом,
тоді б не було ні її справи, ні даних про її куратора.
Навіщо куратору її приховувати?
Могла бути новим джерелом, яке ще не пройшло перевірки.
З таким рівнем доступу до інформації?
Ні.
Викликає занепокоєння.
Гаразд.
Послухай мене. Мені потрібне справжнє ім'я Селбі Шоу.
- Гадаєш, це серйозно? - Так.
Сер, їй відома секретна інформація.
- І ти все це перевірив за кілька годин. - Так, сер.
І у мене є ниточка, куди рухатись далі. Справжнє ім'я оперативника.
Селбі Шоу - це псевдонім Дон Гілбейн.
СЕЛБІ ШОУ ДОН ҐІЛБЕЙН
Що, в біса, з тобою?
Ніколи не пиши справжнє ім'я офіцера та його псевдонім на одному папірці.
- Вибачте, сер, не знав. - Поклич сюди Кітченза та Ебнер.
Хорошого не чекай.
- Де вона зараз? - Меладзе? У в'язниці в Фініксі.
- Ні, оперативниця. - Гілбейн.
На секретній базі в Ємені.
- Так, сер? - Хто займався листами до Гендрікса?
- Я. - Ти колись відкривав теку?
Звісно, сер. Я перевіряв там все як належно...
Продовжуй розслідування.
Ці двоє візьмуть на себе твою роботу.
Так, сер.
Так, сер?
О, чо...
- Дякую, що підставив мене. - Пробач. Я й гадки не мав.
Брехня. Ти підставив мене.
Ти сам підставив себе, коли працював з тими теками.
Неправда. До мене вони були у Вайлет.
- Скільки справжніх погроз ти виявила? - Кілька. А в чому справа?
Можлива «консерва», яка знає надто багато.
Як мені дістатись Ємену?
Найленд не казав їхати в Ємен,
а казав продовжити розслідування.
Необхідні мені відповіді в Ємені. Як мені туди дістатись?
Економ-клас. Орендуй дешеве авто.
Серйозно?
Так. І зберігай за все чеки.
Це місце не дарма називають конторою.
Не бачила, аби ти так танцював раніше.
Це дивовижно.
- Гаразд. Як ти? - Добре.
Якщо я попаду, ти будеш тиждень купувати продукти.
Чорт, було так близько.
Добре, ти помиєш туалет. Ні. Ти помиєш Оуена та мій душ.
Звучить огидно.
Дякую.
- Привіт. - Привіт.
Ти приніс пиво? Я писала тобі.
Ні. Не писала.
Привіт.
- Як справи, друзяко? - Я написала мамі.
Ні, пригальмуй, мамо.
- Фігово. Є щось поїсти? - Може, трохи піци лишилось.
Що це на тобі?
Це Тедова. Пізніше у нас будуть рольові ігри.
Я в ролі кур'єра.
Вибач, що я запитав.
- Я це візьму. - Ти куди?
- Бери наступний. - Я маю збиратись.
Куди?
Це секретно.
Дивись, який він самовдоволений.
Дуже. Чому він такий?
Чикаго, ти готовий?
Серйозно, куди ти їдеш?
Серйозно, я не можу сказати.
Добре. Як твоя нова робота?
Знайшов нових друзів чи скинув якийсь закордонний уряд?
Ні, щодо друзів. Можливо, щодо урядів.
Тримаю кулачки.
Твоя мама мені дзвонила. Ти забув їй сказати, що ми більше не зустрічаємось.
Я не розмовляв з нею шість місяців,
тому вона навіть не знає, що я працюю на ЦРУ.
Ти не можеш її вічно уникати.
Звісно, можу.
А як твоя фірма?
Я лише відморожую собі дупу в конференц-залі,
вивчаючи специфікації домашніх приладів для діалізу.
Насолода першого року в юридичній фірмі.
Варто було піти зі мною.
Боже мій. Можеш це уявити? Мої батьки мене б вбили.
У цьому й справа.
Називається «наплюй на те, що думають батьки». Звільняє.
- З'ясувала, куди він їде? - Мої чари не спрацювали.
Не проти, якщо я це візьму?
- Ні. - Дякую.
Він точно летить, бо бере ручну поклажу,
і не летить далеко, бо бере лише ручну поклажу.
Ти марнуєш свої здібності дедукції в Держказначействі.
За це ми з Тедом вечором пограємо в рольові ігри в твоїй кімнаті,
поки ти будеш огинати Землю в урядовому літаку.
Мені не дали літака.
Відколи це шпигуни літають комерційними рейсами?
Я не шпигун.
Я юрист.
ЄМЕН
Привіт!
Що відбувається, друже? Як справи?
Я - Оуен Гендрікс з офісу генерального радника.
От чорт. Дідько. Послухай, друже. Ні, ні, ні. Зажди.
Боже.
Привіт. Думаю, сталась помилка. Чорт.
У мене зуби тепер хитаються.
Я американець, йолопе. Отже, тут була...
Дякувати богу. Вітаю. Я - Оуен Гендрікс з офісу генерального радника.
І ти просто подумав, що зайдеш на таємну базу непоміченим.
Вибачте. Я мав подзвонити?
Нам нічого не повідомляли про твій приїзд.
Без дозволу посла та без дипломатичного прикриття.
- Ну, я новенький. - Ти ідіот.
- Чи прикидаєшся ним. - Насправді ні те, ні інше.
Я прилетів сюди, аби поговорити про давню операцію,
- здійснену багато років тому. Якого... - Брехня.
Який це колір?
Синій?
Точно новенький. Інакше контора дала б тобі чорний паспорт,
що забезпечує дипломатичний імунітет.
Мені ніхто не казав.
- Роздягніть його. - Що?
Що? Секунду. Що ви робите? Ні. Агов, хлопці.
Чорт. Ні. Це новий костюм. Що відбувається?
Це я і хочу знати.
Не може бути, аби ти приїхав сюди поговорити про давню операцію.
Думаю, ти нас тут перевіряєш, тобто, ти нам противник. Але ти облажався.
Без прикриття та дипломатичного паспорта
секретна поліція Ємена заарештує тебе і застрелить в голову.
З чорним паспортом тебе б лише депортували.
Хтось мав це сказати тобі, перш ніж ти сів на літак.
- Вже нажив ворогів на роботі? - Схоже на те.
- І тут точно друзів не знайдеш. - Гаразд... Чекайте.
Отже, ось що буде.
Ти розкажеш мені, що насправді робиш на моїй базі,
або поліція отримає анонімний дзвінок, що ти замислив щось погане.
І ти закінчиш з електрошокером в дупі та розривною кулею в голові.
Ні, ні, ні!
Чорт!
Боже! Я кажу правду! Я знайшов лист с погрозами,
пов'язаний з операцією, якою ви керували.
Заждіть, послухайте мене.
Це мій перший тиждень на роботі. Мене взяли з юридичної школи.
Я відмовився від багатьох вигідних пропозицій,
бо мав цю патологічну потребу в пригодах.
Певно тому, що мій тато підірвався в Афганістані.
Мама від цього так і не оговталась.
А я просто втікав подалі,
аби не лишатись зі своїми думками наодинці більше п'яти хвилин.
Тож коли вербувальник прийшов
і пообіцяв мені круті справи, я подумав: «До біса».
І, знаєте, до біса. Можливо, тато навіть буде мною пишатись.
Я прикидався, доки не зробив це метою всього життя,
але мені шкода, бо розумію,
наскільки прорахувався, застосувавши цей підхід до контори.
Хто керував операцією?
П.В. Бутчер. Ім'я агента - Максін Меладзе.
Вона написала листа з погрозами.
Звільніть його.
Так, я обісцявся.
Вітаю. Ви гарно робите свою роботу.
Я не зустрічалась з Меладзе.
Але ви пам'ятаєте її.
Смутно.
Я скористалась її агентурою, аби виконати операцію.
Якщо я не помиляюсь, вона була цінним агентом.
Займала високу позицію в білоруському філіалі російської мафії.
У неї були серйозні зв'язки в російській розвідці.
- Хто був її куратором? - Пробач, не пам'ятаю.
Це було давно, після цього я здійснила сотні операцій.
Але вона мала велике значення.
І той факт, що хтось «розконсервував» таку дівчину,
мав налякати вас до смерті.
Слухай, вибач за суворий допит.
- Так. - Дехто міг би образитись.
Я вважатиму це непорозумінням та важливим уроком
стосовно дотримання протоколу при взаємодії з секретними службами.
То мені не варто розповідати в Ленглі про тортури?
Саме так. Хоча дехто міг би послухати з задоволенням.
Так. Хоча, впевнений, я зможу з ними порозумітись.
Робота в ЦРУ нагадує нескінченну гру «музичні стільці».
Усі маневрують, намагаючись вирахувати,
хто отримає місце, коли музика зупиниться.
Найпростіший метод гарантувати місце собі, підставити ногу комусь поруч.
Якщо не почнеш грати та розбиратись в правилах,
то у тебе будуть проблеми.
Більші проблеми, ніж виривання нігтя?
Нігті відростають. Їдь обережно.
Будь пильним щодо поліції Ємену.
ПОСАДКА
Як з'їздив?
Я не можу про це розповідати.
- Що? - Не можу про це розповідати.
- Годі тобі. Дай мені поспати. - Що це на тобі?
Мій костюм порвався.
Дивно, як тебе в цьому пустили на літак.
Певно країна з меншими вимогами до безпеки.
- Країна третього світу? - Я сказав, що не можу розповідати.
- Що відбувається? - Боже мій.
- Оуен був десь в дупі. - Оуен любить такі місця.
- Ні, не любить. - Можете дати мені поспати?
Що сталось?
Я не можу про це розповідати.
Але я в нормі.
Не схоже.
Ну ж бо.
Що? Що ти робиш?
Веду себе по-людськи.
Ну ж бо. Йди сюди.
- Я не хочу м'яти мій одяг. - Молоді так не кажуть.
Я запізнююсь.
Покличеш, як захочеш поговорити. Добре?
Дякую.
Ти в нормі?
Зараз так.
Забирайся з моєї кімнати.
Добре. Поспи трохи.
Ні.
- Алло. - З вами говоритиме генеральний радник.
Де тебе чорти носять?
- Привіт. - Як тобі Ємен?
Чудово. Але не завдяки вам.
Слухайте, я не проти знущань, бо я новенький,
але якщо хтось з вас спробує так підставити мене ще раз, будуть проблеми.
Зараз я йду нагору. Генеральний знов хоче мене бачити.
Будьмо.
Без особистої справи неможливо дізнатись, хто був куратором Меладзе.
Враховуючи, що агент Гілбейн підтвердила співпрацю з Макс,
мусимо поставитись до листа серйозно.
- Я не наказував їхати в Ємен. - Так, сер.
Я сам прийняв рішення. Це був необхідний наступний крок.
Вирішив, що ви належите до керівників, які цінують ініціативу,
але якщо я маю отримувати дозвіл...
Ні. Ініціатива - це добре.
Молодець.
Дякую.
Що сталось з твоєю рукою?
Прищемив дверима машини.
Їдь в Фінікс. Поговори з Меладзе.
Так, сер.
Негайно?
Сер, просто я почав працювати три дні тому.
Так. Чудово. Фінікс.
ФІНІКС
Що вам відомо про Макс Меладзе?
Її позбавили права внесення застави через жорстокість вчиненого злочину.
- Кого вона вбила? - Сальваторе Квітні. Водій вантажівки.
Поліція Фініксу вважає, що м-с Меладзе через нього доставляла товар.
А чому ЦРУ цікавиться нею?
Не маю права казати. Мені потрібна копія її справи
та окрема кімната для розмови. Ні охорони, ні камер.
Прошу.
Хто ви?
Я - Оуен Гендрікс з офісу генерального радника ЦРУ.
Ми отримали ваш лист.
- Ви не поспішали. - В ЦРУ багато справ.
Вам відомо, що погрози державним установам є злочином?
Мені багато чого відомо.
І точно більше, ніж вам.
То як довго у вас лист? Кілька тижнів?
- Вмієте користуватись ксероксом? - Ми тут не мене обговорюємо.
- Що сталось з вашою рукою? - Прищемив дверями машини.
Брехун. Я вирвала досить нігтів, аби знати як це виглядає після цього.
Ви наче пишаєтесь цим.
А не маю? Деякі з цих нігтів були для ЦРУ.
То це одне з того, що ви погрожуєте оприлюднити?
Ні.
- Як вам подобається контора? - Все чудово. Хто був вашим куратором?
Дурне питання. Тепер я знаю, що у вас немає документів на мене.
Тобто, ви не уявляєте, що я знаю, чи кого можу здати.
Можливо. Але я це скоро з'ясую.
Лише якщо я скажу, а я не скажу,
якщо ви не зробите дещо для мене.
- Хто вирвав вам ніготь? - Ніхто.
У мене є секретні документи ЦРУ.
У вас є документи?
Багато документів. Хто вирвав вам ніготь?
Оперативник в Ємені. Я поїхав спитати її про вас.
Її. Ви розголошуєте інформацію, навіть не помічаючи цього.
Дивно, що ви лишились живі.
Це не викликає впевненості,
що ви той юрист, який допоможе мені вийти звідси.
- Я тут не для цього. - Ігри.
Мені набридло.
- Перекажіть босу прислати когось іншого. - Чекайте, стійте. Просто...
Перепрошую, хвилинку, перепрошую. Міс, будь ласка.
Дайте мені ті документи.
Якщо ви кажете правду, я вам допоможу.
Ось. Бачите?
Хіба це було важко?
- Вони в щафці на складі. - Ви тримаєте секретні документи ЦРУ
у міні-складі, де будь-то може їх знайти?
Я люблю небезпечне життя.
Убезпечте ці документи якомога швидше.
Подзвоніть в місцевий відділок ФБР, хай дадуть супровід.
Так, сер.
- Відправити Кітченза допомогти? - Ні, сер. Точно, ні.
- Я впораюсь. - Гаразд. Не облажайся.
Ви звернулись у відділок ФБР міста Фінікс.
Якщо знаєте додатковий номер можете набрати його в будь-яку мить.
Для Кібер-відділу, натисніть на «1».
Для Відділу міжнародних операцій, натисніть на «2».
Група реагування на критичні інциденти - «3».
Для Відділу кримінальних розслідувань натисніть на «4».
Ви натиснули «4». Відділ кримінальних розслідувань.
Усі слідчі зараз...
Чорт забирай.
Є кілька варіантів думок про емпатію.
По-перше, емпатія, на відміну від симпатії...
У справжніх психопатів...
Хто, в біса, цей тип?
...долі мозку, що відповідають за емпатію, темні.
У психопатів поганий зв'язок
між вентромедіальним префронтальним кортексом,
частиною мозку, що відповідає за...
Ми візьмемо сумку.
І який в тебе план? Ти ж звідти не вийдеш.
Вибачте. Хто ви?
Ми хлопці, що візьмуть сумку. Ти не побачив пістолет?
Ні, я побачив.
Але це не перший, що я бачив сьогодні... Вчора.
Це було два дні тому. Не можу рахувати.
- У мене епічно дивний день. - Без проблем. Ми його закінчимо.
Ні, я в нормі. Я не жаліюсь.
Відчини двері, дай нам сумку, і, можливо, ми відпустимо тебе додому.
Цього не буде. На жаль.
Ти ж знаєш, що кулі пробивають метал?
Так. Так, я знаю.
Агов, розслабтесь! Заспокойтесь!
Я зрозумів! Все добре! Заходьте. Я зрозумів.
Гаразд.
Чорт.
Це було не круто.
Ти змусив мене бігти. Ненавиджу бігати.
Сумка.
Пішов ти.
Маєш поганий вигляд.
Ти трохи поблював...
Мене ледь не вбили, коли я був хлопчиком на побігеньках.
Хто кладе міні-пастку з кислоти в сумку?
Той, хто виживає.
Де мої гроші?
У мене в багажнику. Що за хлопці хотіли їх в мене забрати?
Невдоволені конкуренти. Вважають, що гроші належать їм.
Коли ми закінчимо, я віддам їх поліції.
Ти дійсно такий дурний?
Ні, ти їх не віддаси.
Коли вийдеш звідси, візьми сумку,
поклади у сміттєвий бак позаду стоянки.
Я знайду когось, хто їх забере та збереже для мене.
Чому мені це робити?
Бо у мене всі важелі. Ти не знаєш, хто я така,
і що я знаю, і це має тебе дуже лякати, Оуене.
Я сьогодні продивилась твої профілі в соцмережах.
Дякую, що назвав справжнє ім'я.
Неважливо, хто я такий.
Не згідна, бо тепер я знаю все, чим ти займався після коледжу.
Всі місця, де ти жив, кожну жінку, з якою зустрічався.
Знаю, що твій батько похований на військовому кладовищі,
і що ти часто туди ходиш.
Мені не потрібні соцмережі, аби дізнатись, хто ти.
Я бачив протокол твого затримання. Бачив фото твого будинку.
Ти живеш без життя. На стінах будинку жодного фото.
Що ні сім'ї, ні друзів?
Жодної радості?
Схоже, єдине, що в тебе є, це належність до злочинців.
Байдуже, як я живу своє життя.
Але мені відомо
про десятки найтаємніших операцій ЦРУ в Білорусі та Росії,
включно з дуже тісно пов'язаними людьми.
Контора зробить все, аби ця інформація лишилась секретом.
Тому ось, що ти зробиш.
Ти повернешся в Ленглі і простежиш, аби головним пріоритетом контори
стало зняти звинувачення з мене.
Якщо там хтось вирішить, що мене простіше вбити,
то у випадку, коли зі мною щось станеться, преса опублікує статті,
де будуть детально описані таємні операції ЦРУ за останню декаду.
- І, здогадайся, кого звинуватять? - Ясно.
Маю подзвонити босу.
Боже мій.
Ні. Оуене.
Ти не дзвонитимеш босу.
Він не захоче мати з цим справу.
Коли він з'ясує, наскільки все погано,
то зробить все, аби затягти цей зашморг навколо твоєї шиї.
Тобі не потрібно ставати супутнім збитком в цій справі.
Не намагайся мною маніпулювати. Ні!
Я лише юрист, що робить свою роботу.
Ні. Ти просто юрист, що стоїть на мінному полі
і не знає про це.
Тож роби, що маєш робити.
Блукай, підривай сам себе
чи дозволь мені провести тебе крізь це неушкодженим.
Твоє співчуття зворушує,
але я не повірю, що ти хочеш допомогти від доброго серця.
Тобто, у тебе немає жодних важелів.
- Хіба? - Ні.
Якби я був на мінному полі, а я не куплюсь на це твердження...
тоді я тобі потрібен, аби ти щасливо вибралась звідси, або можеш померти.
Коли я зайшов сюди, ти уявила, ніби це подарунок на Різдво.
Випускник юридичного, що навіть не знає, як працює ксерокс.
Якщо вирішила, що змусиш мене робити те, що тобі потрібно,
то ти помилилась, - я не боюсь забруднити руки
і не боюсь лізти в чужу справу.
Насправді, мені це подобається.
Задля цього я прокидаюсь вранці.
Тож припиняй грати в ігри.
Я потрібна тобі, а ти потрібен мені.
Тож давай домовимось.
І не мрій. Ти вбивця. Я не потребую твоєї допомоги.
Я повернусь в Ленглі і про все доповім.
Будемо на зв'язку.
- Добре. - Охороно!
Зроби так, але перш ніж підеш, у мене є подарунок.
Моїм куратором був Не Боб.
- Це що, загадка? - Ні, в конторі знають, хто це.
Удачі.
Удача тобі знадобиться.
Я сьогодні продивилась твої профілі в соцмережах.
Тепер я знаю все, чим ти займався після коледжу.
Всі місця, де ти жив...
кожну жінку, з якою зустрічався.
Проб... Хвилинку.
О, ні. Ні.
Ні, ні. Що... Котра година?
- Який день? - Вівторок, дев'ята ранку.
Чорт.
Останнє, що пам'ятаю, як я їв...
Так.
Ці варвари. Накачали мене, аби мати змогу провести операцію.
І їх не зупинити?
Ні, коли вже почали, я можу лише дбати про шкоду.
Що ж, якщо ти не зайнятий,
то що б ти сказав, почувши ім'я Не Боб?
Що?
Слухай, я з'їв сендвіч зі снодійним. Став запитання простіше.
Хто такий Не Боб?
- Усі чули про Не Боба. - Я не чув.
Він тут справжня легенда,
керував найнебезпечнішими операціями, звільнився з посади керівника відділу.
Чому його кличуть Не Боб?
Бо він відмовився брати псевдоніми з іменем Боб або Роберт.
Я щойно почув ім'я Не Боб від моєї шантажистки.
- Брешеш. - Ні.
Агенти не знають, справжніх імен своїх кураторів,
і точно не знають конторські прізвиська.
Усі кажуть, що вона не має цього знати, але вона знає.
- То що мені з цим робити? - Забирайся з мого кабінету.
Янусе.
У мене вистачає проблем з контролем моєї шахрайської опергрупи.
І останнє, що мені потрібно, - твоя токсична справа з листом.
Це не може бути настільки погано.
Це завжди погано, бовдуре.
Цей Не Боб - не просто якийсь колишній важливий офіцер ЦРУ.
Він зараз голова адміністрації...
Президента?
...бісового президента Сполучених Штатів.
Що сталось в Фініксі?
Ну?
Під час розмови з Макс Меладзе,
я зрозумів, що її погроза достовірна
та потребує подальшого розслідування.
Гаразд.
Тримай мене в курсі.
ДИВИСЬ, ЩО ТУТ! ПОВІСТКА ДО СУДУ - ВАЙЛЕТ :)
КОМІТЕТ СЕНАТУ США З РОЗВІДКИ ПОВІСТКА В СУД
ОКРУГ МАРІКОПА ПРОТОКОЛ ЗАТРИМАННЯ
МАКСІН МЕЛАДЗЕ
ВБИВСТВО СТАЛОСЬ НА СТОЯНЦІ ВАНТАЖІВОК В ФІНІКСІ
- Алло? - Я задам тобі одне питання.
І якщо отримаю чесну відповідь, прийму твою пропозицію.
Яке питання?
Я можу тобі вірити?
Коли наші інтереси збігаються.
Крім цього, ні.
Я згоден.
Переклад субтитрів: Всеволод Іващенко