Lassan!
Tessék.
- Így ni. - Guy testvér!
Szükség van magára.
Pihenj, Mark testvér!
Aludj!
Nem várhatott volna ez reggelig, Shardlake úr?
Reggel van. Ébren vagyok.
Azon az estén, amikor Singletont holtan találták,
a konyhába jött. Miért?
Alice és én ápoltuk Augustot.
Rosszul érezte magát, adni akartam neki egy kis meleg tejet.
Azért jöttem.
- És hol jött be? - Csak egy helyen lehet. Itt.
Ez az egyetlen be- és kijárat.
- Nyitva volt az ajtó? - Zárva.
Zárva van, nehogy a szerzetesek és a szolgák megdézsmálják az ételt.
A többi ajtó szekrény- és kamraajtó.
Úgy emlékszem, lámpás nem volt.
Ekkor csúsztam meg.
Épp itt.
Egy nagy vértócsában találtam magam,
aztán megpillantottam Singleton urat.
A feje ott volt mellette.
Odatették mellé?
Ez is egy lehetőség.
A vér nem volt még alvadt?
Nem.
Tehát épp előtte történt.
Láttam már lefejezéseket.
A gyilkost is beborította a vér.
Látott más lábnyomokat, mikor ideért? Bármi nyomot az úton?
Nem láttam.
De ha, ahogy mondta,
csak egy úton lehet bejönni és kimenni is,
akkor kellett lennie nyomnak.
Hacsak a kardforgató a konyhában nem maradt.
Ez aggasztó gondolat.
És nem volt semmilyen nyom.
Tehát, miután megtalálta a testet, mit csinált?
Elmentem az apáthoz.
Nyitva hagyta az ajtót?
Igen.
Ha bezártam volna az ajtót, elkaphattam volna a gyilkost.
Ha tényleg odabent volt.
Ha nem volt kulcsa.
És ha nem maga a gyilkos, Guy testvér.
Annyit elmondhatok, hogy nem.
Akkor megkímélte magát,
pedig tudta, hogy riasztja a többieket.
Miért?
Isten akarata.
Gabriel testvér!
Bugge úr! Azt hittem, imádkozik.
Jó reggelt!
Simon Whelplay nagyon betegen fekszik az ispotályban.
Beszélt Shardlake úrral, magához hívatta.
Gondoltam, jobb, ha tudja, hisz nagyon kedveli a fiút.
Kedvelem?
Ezt mondtam, testvér.
Vigyázzon, mit beszél, Bugge úr!
Jobb, ha óvatosak vagyunk.
Nem akarom elveszíteni a megélhetésemet, az otthonomat más ostobasága miatt.
Ne feledje, hol a helye!
Ezt tanácsolja inkább Whelplay novíciusnak!
Mielőtt tovább jár a szája.
Mielőtt mind éhen halunk az utcán.
Barak úr!
Kértem a szerzeteseket, gyűljenek össze az udvaron.
Dolgunk van.
Miért nem keltett fel hamarabb?
Beszélni akarok magával.
Úgy is lesz.
Ne add meg neki, amit akar, fiam!
Shardlake úr, innen jól láthatja
a kolostor épületeit, a kápolnát, az ispotályt,
a refektóriumot és természetesen a konyhákat.
Gondolom, ezért vagyunk itt.
Robin Singletont itt nem látták szívesen.
Nem így van?
Tisztázzunk valamit!
Mindenkit szívesen látunk, akit Lord Cromwell küld.
Eme impozáns falakon belül több mint százan élnek.
Mindegyikért kezeskedik?
Kezeskedem a testvéreimért.
Köztük az elgyötört Jerome-ért is?
Whelplay novíciusért is?
Simon Whelplay egy fiú.
Akit éheztetnek, vernek, és a sapkáján
„M” betűt kell viselnie, ami maleficium ot jelent. Gonoszt.
Csak egy sapka. Nem jelent semmit.
Uram, tisztelettel mondom, túl vad a képzelete.
Ön pedig, Kelsói Mortimus, szörnyen indulatos.
Volt valaha katona?
Már mondtam, hogy voltam.
Ahogy én is.
Nem titkoljuk.
Öltek már embert? Mind a ketten?
Csatában.
Csatában, igen.
Még hallom a sikolyaikat éjjelente.
Jó reggelt mindenkinek!
Főtisztelendő úr!
Kérem, folytassák!
Elvesztett egy csecsebecsét, ha jól tudom.
Nem csecsebecse.
Ritka és szent ereklye.
A Krisztussal szenvedő bűnbánó lator keze.
Ellopták a gyilkosság éjszakáján.
Aranyládikában őriztük.
Félek, hogy ez a szent erő
- most az ördög kezébe került. - A követőiébe.
Pontosan mire céloz?
Hogy a Sátán követői
kifejezetten az ön ereklyéje miatt jöttek?
És emiatt ölték meg Singleton urat. Igen.
Látom, nem csak nekem vad a képzeletem.
A halála napján mikor hagyta el Singleton úr a szobáját, dr. Goodhap?
Nos, jóval éjfél után történt.
Az éjszaka kellős közepén.
Tehát elhagyja az apát házát,
átmegy ezen az udvaron, és a konyha felé veszi az irányt.
Azt mondja, a Sátán követői ölték meg, itt, a konyhában?
Igen.
Akik a messzi templomból jöttek.
Bizonyára igen.
Higgyem el, hogy a sátánfajzatok ahelyett, hogy leléptek volna a szent zsákmánnyal,
úgy döntöttek, előbb elrágcsálnak egy darab kenyeret.
Nem alkalmas az idő a rossz tréfákra.
Nem, nem az.
Ez a tények ideje, Fabian apát úr.
Kapóra jöhet az ereklye ellopását
összekapcsolni ezzel az aljas gyilkossággal,
de ettől még nem lesz igaz.
Akkor véletlen egybeesés.
Találkozhatott valakivel Singleton úr? Van rá esély?
- Teljesen lehetséges. - Az éjszaka közepén?
Ha információt ígértek neki.
És ha nem? Ha ezt a találkozót maga találta ki?
Az, hogy éjszaka kiment a konyhába, nem kitaláció.
Robin Singletont nem találomra ölték meg,
és nem egy idegen tette, aki átlebegett a mocsár és a falak felett.
Innen tette valaki.
Valaki a Szent Donátból hamis ürüggyel
találkozóra hívta Henrik király megbízottját,
és lemészárolta.
Meg foglak találni.
Kiderítem az igazságot, és ezt a kolostort bezárják.
Dr. Goodhap, maga él! Még mindig.
A veszély valós.
Ez se nem vicces, se nem elmés.
Dehogynem. Nem igaz, Shardlake úr?
Miért nem keltett fel?
- Az én dolgom lenne? - Ez közös nyomozás.
Jobb lenne, ha nem felejtené el.
Köszönöm.
Úgy tudom, Cromwell a csatornából halászta ki.
Egy pöcegödörből húzták ki.
Ne szégyellje a gyökereit, Barak uraság! Nézzenek oda!
Büszke, mint a páva,
parfümillatú piperkőc.
Hallom, szívesen iszogat
Cromwell ellenségeivel.
Ez hazugság!
Például Norfolk hercegével.
- Sosem fordult elő. - Én így hallottam.
- Sosem tenném. - Dehogynem.
Soha.
Legyen vége a civakodásnak!
Mivel kérésének megfelelően mindent elmondtam, amit tudok,
feltételezem, elmehetek.
Megyek a városba, megkeresem az első hajót Londonba.
Nem megy sehova.
A túszuk lennék?
Visszatérhet Londonba, ha itt végeztünk.
És megmarad a jó hírünk.
Shardlake úr!
Visszatérek szobám menedékébe.
További szép napot!
Hol lehet ezen a helyen kardot találni?
Barak úr?
Bárhol lehet.
A kard eltűnt.
És mi van a ládikával, amelyben a bűnbánó lator keze volt?
Díszes, ékköves. Az is eltűnt?
Ha megtaláljuk a ládikát,
bebizonyosodik, hogy nem külső behatoló volt.
Honnan van ez a rajz?
A könyvtárból.
Megkértem Edwig testvért, hogy adja át a kolostor számadásait.
Az összes könyvet.
A földeladásnak még utána kell járnunk.
Elmegyünk a város bírójához.
Sem a gyilkos, sem a ládika nem lesz sem a városban, sem a könyvekben.
De azért elmegyünk a városba. Együtt.
Nem tetszik, ahogy rám néz.
- Nem vettem észre, hogy nézem. - A seggem kéne?
Nem vétkezem.
Nem?
Akkor mivel foglalkoznak?
Mi mást csinálnak egész nap, mint hogy zabálnak és kiszarják?
Isten szolgái vagyunk. Semmi több. Jó emberek.
Nem mondhatja, hogy jó emberek.
Nem csinálnak semmit. Nincs céljuk. Nincs hatalmuk. Semmi.
Az ima ereje a miénk, Barak úr.
Az ima ereje?
Amíg imádkoznak, ezeken a falakon kívül gyerekek éheznek.
Láttam az éhezőket.
Maguk meg bujkálnak.
Igen.
Mind bujkálnak.
Más jó nem származik innen, csak a sör.
És még az is húgyízű.
Nincs túl jó kedve.
Van pár kérdésem.
Miért nem keressük a ládikát?
Miért nem beszélünk a fiúval vagy Jerome-mal?
Miért cipelünk könyveket a kolostorból a faluba,
mikor elég egyetlen ember, aki beismeri a bűnét?
Egy, aki rámutat.
Singletont okkal ölték meg.
Persze, hogy okkal ölték meg.
Igen, de milyen okból? Miért? Milyen céllal?
Ezzel nem akadályozták meg a bezárást.
Csak egy megbízott helyett kettőt kaptak.
- Semmi értelme. - Kaput kinyitni!
Engedjétek át őket!
Ki fogjuk deríteni, mi történt valójában.
Singleton megvizsgálta a kolostor számadásait.
Mi is megtesszük.
Ez valaha virágzó kikötő volt.
Az emberek jól éltek.
Ha a kolostor bezár, lesz elég föld és pénz.
Mindenkinek.
A nép kedvéért használom ezeket a szobákat.
A fogadó kényelmesebb, kevésbé félelmetes, mint a házam.
Itt szabadabban beszélhetnek.
- Érdekes. - Köszönöm, Shardlake úr.
Az, hogy itt vagyok, az emberek közt,
biztosítja a város hűségét Lord Cromwellhez és a királyhoz.
Nem lesznek szektások. Nincs boszorkányság.
Egy pohár bort, uraim? Francia bort?
Van esetleg panasza a városiaknak a reformokkal kapcsolatban?
Nos, a legnagyobb, az egyetlen bajuk
a szentek napjainak eltörlése.
Csak azért, mert ünnepek. Nincs köztük fanatikus. Egy sincs.
Ha lenne, tudnék róla. Vannak informátoraim.
Velük csak az a baj, hogy hazudnak.
Igaza van, Barak úr.
Óvatosnak kell lennünk. Az igazságot el kell választanunk a szóbeszédtől.
Csempészek vannak, mint mindig, de a pápisták Franciaországban maradnak.
Példaértékű, Copynger bíró úr. Erről Cromwell is hallani fog.
Köszönöm, uram. Ez...
Igazán figyelmes.
Egészségükre!
- És a királyéra. - Igen. Jó egészséget mindenkinek!
Most pedig, bíró úr,
sürgős segítségét kérjük a saját nyomozásunkhoz.
Készen állok.
Ezek itt a kolostor számadásai.
Edwig testvér könyvei. A bolháról is lenyúzná az utolsó bőrt!
Engem leginkább a földeladások érdekelnek.
Egyszerű. Kérem, hasonlítsák össze
az adásvételi szerződéseket a saját nyilvántartásukkal!
Menni fog.
És a vásárlóknak adott elismervényekkel.
Az időbe telik.
- Mennyi időbe? - Pár napba, kis szerencsével.
Hány napba?
Személyesen kell meglátogatnom őket. Lesz, aki nincs itthon,
- vagy nincs nála az elismervény. - Hány nap?
Öt.
- Túl sok. - Ha szerencsénk van.
Öt nap sok. A király nem fog örülni.
- Henrik király? - Talán mást szolgál?
Nem.
A király küldöttei vagyunk. Ez mit jelent?
- Hogy sürgős. - Igen.
Öt nap túl sok.
Minél hamarabb, bíró úr!
Természetesen.
Isten önnel, uram!
Isten önnel, Shardlake úr!
Kérte, számoljak be, hogy halad.
Tessék, itt van.
Három nap alatt végezze el a feladatot!
Minden földeladási anomáliáról közvetlenül nekem jelent.
- De mi lesz a király... - Az ötödik napon
megoszthatja az értesüléseit Shardlake úrral.
Világos?
Világos.
Ha az elismervények fontosak, miért őrá bízta ezt?
Látogassuk meg a vevőket,
intézzük el, hogy nekünk kedvezően legyenek megírva!
A célunk az igazság kiderítése.
A célunk az igazságszolgáltatás.
És a kolostor bezárásával igazságot szolgáltatunk.
Ez alávaló gyakorlat.
A szerzetesek pénzért árulják a szegényeknek a bűnbocsánatot.
Copynger előtt
kardként rántotta elő Cromwell nevét,
hogy elérje célját.
Cromwell az ön erőssége és az enyém is.
Nélküle maga csak egy púpos semmirekellő.
Visszatérek a Szent Donátba, és folytatom a nyomozást az igazság után.
Én így szolgálom őt, Jack.
Beszélek Jerome testvérrel.
Ez igazságszolgáltatás.
Ott van, ahogy megjósoltam.
Megtenné, hogy az ajtónál vár?
Eretnek!
- Hát eljött. - Beszélni akart velem?
Mostanában drága könyveinkkel foglalatoskodom...
mielőtt tűzre kerülnek.
Jelenlegi királynénk, Jane Seymour unokatestvére vagyok,
ezért vont kínpadra ahelyett, hogy egyből megöletett volna.
Kiről beszél?
Róla.
A maga uráról. Cromwellről.
Nézte, ahogy megkínoznak.
Ahogy szakadtak az izmaim.
Ahogy kificamodtak az ízületeim.
Ez nem igaz.
A királyné unokafivéreként nem végezhetnek ki, mint árulót.
De fontos volt belátnom, mekkorát tévedtem a hitben.
Fontos volt, hogy újra esküt tegyek a királynak és az egyházának.
És meg is tette. Szabad akaratából.
Megtettem.
Úgy tűnt, élvezi a szenvedésem.
A maga gazdája.
Az üvöltésem zene volt fülének.
Megint hazudik.
Értem én, púpos, hogy fél.
Cromwell kegye nélkül
mi maga?
Egy jó hírű ügyvéd.
Olyan, mint a perui madár.
Cromwell beszél, maga meg elismétli.
Csak az időmet vesztegeti.
Pedig milyen fontos ember.
Maga már nem tud érdekelni.
Megölte Boleyn Annát.
Csak kitaláció volt a házasságtörés azzal a szegény fiúval.
- Cromwell kitalációja. - Nem.
Tanúja voltam a halálának, elfogadta a bizonyítékokat és a sorsát.
Akkor királyné maradt a végsőkig.
Ezt hallgassa meg, ha mást nem is!
A Towerben tartottak.
A szomszédos cellában volt a zenész.
Az ifjú Mark Smeaton.
Az állítólagos szeretője.
Az ő halálát is látta?
Hallottam, hogy sírt.
Boleyn Anna miatt is sírt,
de nem azért, mert a szeretője volt.
Ő is kínpadon szenvedett, ahogy én.
Ő is hamis vallomást tett a szörnyeteg Cromwellnek, ahogy én.
És ő is csupa megbánás és bűntudat volt a gyengesége miatt, ahogy én.
A képzelet szüleménye részletgazdag tud lenni.
Leírtam Smeaton uraság történetét.
Akár részletgazdag, akár nem.
Nem a haláltól való félelméről írok.
A purgatóriumtól félt, amire számított.
Abban a hitben halt meg, hogy elárulta királynéját,
de az igazi árulók Cromwell és a királya.
Égesse el maga,
a könyvekkel együtt!
Aggaszt, hogy dr. Goodhap minden hazugságot hallott.
Tegye, amit Jerome javasolt!
Égesse el!
Ez nem létezik.
Egyszer találkoztam vele.
Mark Smeatonnal.
Akkor kedves fiúnak hittem.
Égesse el!
És ha igaz?
A történetem?
Akkor mi lesz?
A hazugságaim ölték meg.
Imádkozzon értem!
Mentse meg a lelkem!
Kérem!
Imádkozzon értem, uram!
Mentse meg a lelkem!
Simon!
- Állj meg! - Simon!
Állítsák meg!
Simon!
Valaki kapja el!
Várj!
Simon!
Ne mozdulj!
Simon, Shardlake úr vagyok.
Beszélni akarsz velem?
Simon!
Állj meg!
Simon, várj!
Simon!
Fogja meg!
Simon, állj meg!
Simon!
Simon, ne!
Simon!
Várj, Simon!
Simon!
Nem akarlak bántani.
Segíteni jöttem.
Hogy meghallgassalak.
Most beszélhetünk.
Csak te és én.
Gúnyolsz engem, fiú.
Meg kell hagyni, jól csinálod.
- Hadd segítsek! - Ne, hagyjon békén!
Vissza!
Maga az ördög embere.
- Jerome mondta. - Simon, ne!
Simon, meg kell hallgatnod!
Simon, kérlek...
Simon!
Igazságot akar szolgáltatni, uram?
Igen.
Az igazság a védjegyem.
Simon, meg tudlak védeni.
Érted?
Segíthetek neked.
Jaj, ne! Ez nem jó.
Ez nagyon nem jó.
Segítség!
Valaki segítsen!
Segítség!
Uram!
Alice!
Kapaszkodjon!
Kapaszkodjon erősen!
Kapaszkodjon!
Alice, áldja meg az Isten!
Azt hittem, utoljára veszek levegőt.
Ez az enyém?
Shardlake úré.
Nekem mit tud adni, Alice Fewterer?
Egy mosolyt?
Egyedüllétet, uram.
Ez majd felmelegíti, uram.
- Gyógyital. - Még egyszer köszönöm.
Szerencsém volt, Alice, hogy arra járt.
Nagy szerencsém volt.
Hogy került oda?
- A mocsárba? - Igen.
Szeretem.
Tudom, zord, de béke van ott.
Néha még a fények is látszanak.
Csempészek.
Elképzelem, hogy Franciaországba hajóznak.
Elképzelem Franciaországot.
Hogy milyen lehet.
Hát most tudja, uram.
Bolond nő vagyok.
Ó, nem, nem.
Egyáltalán nem.
Én is épp ezért mentem oda.
A végtelen égbolt miatt.
A hűvös miatt.
Segít az elmének elkalandozni.
Segít tisztán gondolkodni.
Így van, uram.
Hozok egy új köntöst.
És hogy került a Szent Donátba?
Nincs családja?
Nincs udvarlója?
Valamikor, régen volt udvarlóm, de sajnos már nincs.
Bocsásson meg!
Semmi gond.
„Jobb szeretni és elpusztulni”, ahogy mondják.
Kérdezhetek valamit, uram?
Természetesen.
Ismeri Lord Cromwellt?
Találkozott vele?
Igen, és találkoztam.
Már jó ideje neki dolgozom.
Tényleg olyan félelmetes?
Néha igen.
Singleton úr mindig morgott és üvöltött.
Róla elhittem, hogy neki dolgozik, de ön, uram, ön más.
Túlléptem egy határt.
Nem, dehogyis!
Én is ismertem Singleton urat.
És örülök, hogy engem másnak látnak.
Nyugodjék békében!
Ámen.
És Simon is leljen békére.
Ámen.
Ébren volt, úgy egy órára fel is ült.
Csak némán üldögélt.
Adtam neki gyenge levest és meleg mézsört.
És a láza?
Azt hittem, elmúlt.
Jártak nála látogatók?
Röviden beszélt az apáttal és Mortimus perjellel.
Együtt imádkoztak.
Nem sokkal később panaszkodott, hogy rosszul van.
Valamivel később nyugtalan lett.
Nagyon nyugtalan.
És elfutott, ahogy maga is látta.
Ahogy én is láttam.
Mikor visszatértünk,
miért nem szóltak, hogy a fiú ébren van és beszél?
Az apáttal volt.
Más dolgom is van.
Beszélni akart Shardlake úrral.
Nem küldhetem ki az apátot vagy a perjelt.
Aztán a fiú hirtelen meghal?
Ez a kolostor a velejéig romlott.
Nem egyszerűen bezáratjuk.
Leromboljuk az egészet.
A csűrben,
mielőtt leesett,
tényleg azt hittem, hogy engem gúnyol.
Összegörnyedt, felvette az alakomat.
Olyan volt, mintha gyötörték volna.
Nem volt magánál.
Nem volt láza?
Biztos voltam benne, hogy lement.
Jeromos, az apát és a perjel.
Ki volt még itt?
Gabriel testvér és Edwig eljött imádkozni.
És Bugge úr is.
Annyian eljöttek, hogy meglátogassák
ezt a jelentéktelen, esetlen, érdektelen novíciust!
Miért?
Matthew!
A fiú beszélni akar magával, majd meghal, mielőtt megtehetné?
Kapóra jön, ahogy mondja.
Bevallom, érdekelt a fiú.
Thomas Cromwell nem türelmes ember.
Nem elnéző.
Halkan mondom, de nem szereti az igazságot, csak ha neki kedvez.
Hadd emlékeztessem még egyszer!
Azért jöttünk, hogy bezárjuk a kolostort, és átadjuk a vagyonát a királynak.
Hogy hogyan, az nem érdekel.
Hallom, újabb halott!
Meddig tartanak itt akaratom ellenére?
Ő is aggodalomra ad okot.
Túl sokat látott és hallott.
Még az elején vagyunk.
Ha szándékosan titkolják előlünk az igazságot,
el kell döntenünk, mi a mi igazságunk.
Gondolja át!
És ne öt napig!
Kíváncsi voltam.
Nem értettem, hogy súlyosbodott a novícius
láza és gyengesége azzá az állapottá, amit mindketten láttunk.
Aztán említette, hogy azt hitte, önt gúnyolja.
Meggörnyedt a teste.
Gondolkodtam, mi okozhat ilyet.
Fel kellett nyitnom a hasát.
A görcsök elég jellegzetes tünetek.
Minek a tünetei?
A belladonnának.
Önök itt nadragulyának hívják.
Megmérgezték?
Igen.
A zuhanás ölte meg, de a halála elkerülhetetlen volt.
A belladonnának enyhe, de jellegzetes illata van.
Felismerem.
Simon gyomrában is volt,
és a pohárban is, az ágyánál.
Mikor történt?
Csak ma reggel lehetett.
A tünetek gyorsan jelentkeznek.
Senkinek egy szót se!
Se az apátnak, se a perjelnek, még Barak úrnak se!
Nem tudom, hogyan fogadná ezt a hírt.
Maga az?
Megijesztett.
Gondoltam, megjáratom egy kicsit ezt a vadállatot reggeli előtt.
És össze is csomagolt.
A feje pedig tele mindenféle pletykával gyilkosságokról és kudarcokról.
Sosem tenném!
Elmondja majd, hogy miattunk lett egy gyilkosságból kettő.
És hogy nem tudjuk elérni a bezárást.
Nem teheti ezt velem.
Menjen vissza a szobájába!
Nem hagyom!
Dr. Goodhap!
Nem vagyok a foglya!
Ne tegyen próbára se engem, se a képességeimet!
Shardlake úr tanúja volt irántam érzett dühének.
- Feküdjön vissza! - Ne jöjjön közelebb!
Sőt, menjen innen!
Ostoba ember!
Miért nem feküdt vissza? Nézze, mit tett!
Nézze, mit tett velem!
Ez nem én voltam.
Nem én tettem.
Ezt nem akartam!
Meg tud menteni?
Ön halott, uram.
A halála nem lesz hiábavaló.
Hagyom, hogy megtalálják.
A Szent Donát be kell, hogy hódoljon
a hazugságnak vagy az igazságnak.
Többé nem számít, melyiknek.
Majd mondatok önért imákat.
C. J. SANSOM „Shardlake”-regényei alapján
A feliratot fordította: Dranka Anita