Hvad er det? Fandens også, det er lort.
De tog desværre dine støvler, herre.
- De tog Deres støvler. - Det kan jeg se.
Og sikkert også Deres pung. Gaderøvere.
Hvorimod manden, der angreb Dem, kun stjal Deres tid.
Besynderligt.
Jeg var på vej hjem fra havnen, Joan.
Jeg sad på en kærre som en sæk æbler.
Og jeg iagttog folk og deres liv.
Og ja, jeg så fattigdom, desperation.
Men jeg så også folks formål.
Selvfølgelig så De formål. Folk må finde mad og brænde til deres ildsted.
Min pointe er, at vores reformation kun kan hjælpe dette formål.
Som De vil, herre.
Vi tager rigdom, der er ødslet væk og giver det til dem, der har brug for det.
Til denne tid næste år vil vi se et bedre London. Et bedre England.
- Hvis bare De regerede, herre. - Ja. Tænk bare.
Jeg hører tvivl i din stemme, Joan.
Man hører rygter. Det er alt.
Og desperation er grunden til, De blev tævet.
Anklagen om utroskab med den stakkels dreng Smeaton var løgn.
Cromwells løgn.
Red min sjæl. Jeg beder dig.
Mine løgne dræbte dronning Anne.
Matthew Shardlake er her for at se Oldknoll, Towers våbensmed.
- Kongens kommissær. - Javel.
Er dette hekseri, hr. Oldknoll? Vagterne er blevet forvandlet til geder.
Hr. Shardlake.
- Det er godt at se dig. - I lige måde, min ven.
Jeg antager, dyrene er foder for kongens løver.
Det er de.
- Dyrene foretrækker fersk kød. - Ligesom Lord Cromwell.
Jeg frygter, jeg selv bliver foder uden din hjælp.
- Hvis jeg kan hjælpe. - Jeg er kommet efter din ekspertise.
Jeg vil finde dette sværds oprindelse.
Lad mig se det i lyset. Det er vellavet.
- Ja. - Hvor fandt du det?
I en fiskedam i et kloster.
Kan du se det lille slot graveret der?
Det viser, smeden blev uddannet i Toledo i Spanien.
- Så ejeren er spansk? Måske en maurer? - Ikke nødvendigvis.
Mange udlændinge tager til Toledo for at lære om våbenfremstilling.
- Deriblandt englændere. - Det anede jeg ikke.
Men ikke længere. Ikke efter de religiøse ændringer.
Vi er ikke velkomne længere. Skiderikker.
Slottet er fæstningen i Alcázar.
Smeden har brugt det som sit symbol, og dette er hans forbogstaver.
"JS."
- Uden tvivl en englænder. - Kender du ham?
Det gør jeg desværre. Han har været død i over et år. John Smeaton.
- Smeaton? Er du sikker? - Det er jeg.
Far til Anne Boleyns elsker, Mark Smeaton.
Den stakkels mand fik et hjerteanfald to dage efter sin søns henrettelse.
Sønnen dræbte sin far, mener jeg.
Det er et flot sværd ikke desto mindre.
Det er en del værd.
- Er det værdifuldt? - Det er det.
Så det ville have været givet videre som et arvestykke.
Det vil jeg tro. Er det en vigtig afsløring?
Hr. Shardlake, Lord Cromwell beder Dem om at vente.
Virkelig? Forklarede du, jeg har sejlet hele natten?
Han er sammen med hertugen af Norfolk.
- Norfolk? - Ja.
Men hvordan? Hvorfor?
Norfolk er mod reformer og alt, vi står for.
Jeg spreder ikke rygter, men når klostrene lukker, bliver rigdom tilgængelig.
- Det sagde jeg ikke. - Jeg ville ønske, jeg ikke hørte det.
- Hvis de ikke dræber hinanden... - Så venter jeg.
Hvis vi sætter vores lid til grådighed og ikke Gud,
er det intet under, der har været dystre følger.
Hr. Shardlake.
Deres Nåde.
Pukkelryggede advokat.
Han huskede mit navn. Fornemt.
De bør gå ind.
Jeg mente, det var bedst, jeg fortalte Dem det.
Manden bag disse påstande er en karteusisk munk.
Dronning Janes slægtning. Muligvis i alliance med hertugen af Norfolk.
Jeg er ikke optaget af en karteusisk munks spekulationer,
og dronning Janes familie søger alle at opnå min gunst.
Det, jeg er optaget af, Matthew,
er Scarnsea og det stadig uopklarede mord.
Flere uopklarede mord.
Jeg har opdaget to drab til.
De er ikke forbundet med drabet på hr. Singleton,
men er jo stadig forstyrrende. Det er noget af en gåde.
Derudover blev en munk dræbt af en pil den dag, jeg tog afsted.
En gåde, siger han.
For helvede.
Om få dage skal jeg mødes med kongen.
Han ved intet om det første mord, og nu siger du, der er flere?
Uden forbindelse.
Han vil ikke forvente usammenhængende anklager, men en overgivelse.
Han forventer, St Donatus vil tilhøre kronen. Det gør det ikke!
Men det vil det gøre. Det er jeg sikker på.
Dette er sværdet, der dræbte Robin Singleton.
Det er smedet af John Smeaton, far til Mark Smeaton.
Det er derfor muligt, Robin Singleton blev myrdet
som hævn for at være indblandet i at dømme og henrette Mark Smeaton.
Motivet er etableret. Gerningsmanden vil følge.
Jeg vil efterforske Smeatons venner og familie.
Smeaton havde ingen familie eller venner. Hans far er nu død.
Han har en svagelig storesøster. Det er alt.
- Men det ved De, herre? - Det ved jeg.
Singleton vidste det, og nu ved du det.
Du vil ignorere Smeaton. Ignorere hans familie.
Robin Singletons morder kunne jo have været denne munk.
Manden, der blev dræbt af en pil, ikke sandt?
Overgivelsesbrevet. Hvornår får jeg det?
Om få dage, herre. Jeg sejler tilbage til Scarnsea i aften.
Tilgiv mig, herre, men det har vakt min nysgerrighed.
Jeg forstår ikke, Hvordan De kan tilsidesætte anklagerne i Jeromes brev.
Jeg mente, de var vigtige. Alvorlige.
Det er intet, som vi ikke har hørt før og sikkert vil høre igen.
- Det afgørende er sandheden. - Sandt, herre.
Måske valgte Robin Singleton faktisk Mark Smeaton,
fordi han ikke havde familie.
Fordi han var svag.
Valgte?
Svag nok til at lyve om at gå i seng med Anne Boleyn
og flot nok til, at folk troede det.
- Du ser chokeret ud, Matthew. - Nej.
Sig din mening.
Hvis det, De antyder, er sandt: At Smeaton blev valgt,
ville det betyde, han var uskyldig. Anne Boleyn var uskyldig.
Det ville det.
Men det antyder jeg ikke. De var begge skyldige.
Ja. Jeg mente, anklagerne passede. Det har jeg sagt mange gange.
Præcis, Matthew. Reformatorer må reformere.
Det må vi.
Og sandheden må være, hvad vi ønsker, den skal være.
Selvfølgelig. Jeg er med.
Fuldfør din opgave.
Herre.
Norfolk er sikker på, det vil lykkedes dig.
Er han?
Han er grådig efter sin andel. Vi kan få brug for ham.
Har du noget at sige? Noget mere, Matthew?
- Jeg samler blot tankerne, herre. - Så forsvind, og svigt mig ikke.
Ellers må vi se, om vi kan rette din ryg ud.
Herre.
Farvel, Matthew.
Hvordan har dit hoved det?
Jeg hørte, du blev slået i hovedet.
Hr. Crowe. Min medrejsende. Han er Deres mand?
Så De ønskede at forsinke mig, ikke dræbe mig.
Du virker skarp nok, så det gik jo fint.
Åbenbart.
Jeg har talt med Cromwell, som du ved, om klostrets rigdom.
Vi er blevet enige om, jeg kan gøre krav på den.
- Du er der vel næsten. - Hvor?
Dit instinkt om grundsalg er interessant.
Forfølg det. Du fortjener lidt succes og anerkendelse.
Herre, må jeg stille Dem et farligt spørgsmål?
Anne Boleyn.
Tror De, hun var uskyldig eller skyldig?
Hun er død og i fortiden.
Men hendes minde. Hun var Deres niece.
Jeg har mange niecer.
Kongen mener, hun var skyldig.
Jeg vil forfølge grundsalgene. Jeg prioriterer dem.
Må jeg gå nu?
Jeg ville aldrig beskrive Anne Boleyn som uskyldig.
I morgen er jeg på markedspladsen.
Fortæl alle om Tabitha, den engelsktalende fugl fra Vestindien. Helt fra Peru.
Cromwell taler, og jeg gentager.
Eller også gentager jeg ikke.
Det er altid en fornøjelse at se dig, men to gange på én dag?
Det beklager jeg.
Datoen, du leder efter, er maj 1536. Den 16.
Man glemmer ikke, når Englands dronning er i Tower.
Den 16. Du har ret.
Der er han. Jerome fra London. Og Mark Smeaton.
Hans gæster den dag var: Hr. Singleton var den første,
en anden betegnet som "slægtning" og en betegnet som "præst." Ingen navne.
Det er det pokkers fjols Fletcher. Han beder aldrig om et navn.
Som om "slægtning" er det eneste ord, han kan skrive.
Jeg har brug for slægtningens navn og viden om, præsten faktisk var en munk.
Slægtningen var en kvinde. Jeg var her.
- En kvinde? - Ja.
Smeaton havde en svagelig storesøster.
- Så du hende? - Kun kortvarigt da hun gik om hjørnet.
En kjole og et hovedtørklæde.
Men hun kom for at besøge Smeaton.
Og præsten?
Jeg så ikke en præst. De var ikke sammen.
Hr. Oldknoll, jeg har brug for, du kontakter Fletcher øjeblikkeligt.
Hvis han ikke kan gæsternes navne, kan han beskrive dem. Han må skrive det ned.
Ven, tag disse mønter, og find en hurtig rytter.
Han skal finde mig i St Donatus klostret i Scarnsea.
- Tager du afsted i aften? - Ja.
Det klarer jeg.
Og kan du sørge for, mit besøg her ikke bliver optegnet
nogen steder?
Hvilket besøg?
Træd væk.
Grib ham.
Hvad sker der?
Slip mig.
Slip mig!
Sig noget!
Jeg er kongens kommissær!
Jeg er Cromwells mand!
Det er en fejl!
Jeg er Cromwells mand!
Nej! Jeg beder Dem!
Nej!
Jeg beder Dem!
Jeg kom her for at lede efter en morder, men i stedet fandt jeg dig.
- Lord Cromwell bliver ikke tilfreds. - Han er gift. Han vil forstå det.
- Er du loyal over for ham? - Det er jeg.
Altid.
Hvad?
Er det her en leg for dig, Jack Barak?
Er jeg blot din underholdning, indtil du tager hjem?
- Det her er ikke en leg. - Heller ikke for mig.
- Jeg mente ikke, jeg kunne føle dette. - Det gjorde jeg heller ikke.
Og nu er det tid til, jeg forlader sengen.
Hvorfor?
Min mave kræver det. Jeg er sulten og ikke kun efter dig.
Én vej ind. Én vej ud. Ingen blodige fodaftryk.
Hr. Shardlake, sikke en fornøjelse. Vin for at fejre Deres sikre rejse?
Kvitteringerne for grundsalget. Jeg tager dem med dem nu.
Selvfølgelig. De ankom netop i morges.
Jeg er træt og vred. Spild ikke min tid.
Jeg ville aldrig...
Hertugen af Norfolk. Hans mand, Crow, fik set kvitteringerne, ikke?
- Lyv ikke for mig. - Jo.
Og du havde dem, før jeg tog til London.
Jeg beder Dem, jeg blev truet på livet.
Jeg beder Dem.
Vær taknemmelig for min forståelse.
Det er svært at tjene både Norfolk og Cromwell.
Meget svært.
Kvitteringerne, tak.
Ja, herre.
Tak, hr. Shardlake.
Jeg sværger, Cromwell har min loyalitet.
Der har tydeligvis været markant opspind, så at sige.
- Uhæderlige fejl. - Har du selv undersøgt dem?
- Har du talt med nogen om det? - Nej. Ikke ét ord.
Lad det fortsætte.
Hr. Shardlake kommer.
Hr. Shardlake, det er godt at se, De kom sikkert tilbage.
Heldigvis er ingen andre døde. Ikke engang en forkølelse.
- Opstald begge heste, hr. Bugge. - Ja. Jeg sørger for at fodre dem.
Er der ankommet et brev fra London?
Nej. Bør jeg vente på et brev?
Du vil informere mig så snart, det ankommer. Forstår du det?
- Forstået. - Men først siger du, hvor dr. Goodhap er.
Forstår du det?
Du er meget køn, Alice Fewterer. Hvordan gør du det?
Selv når du taler om betændte sår, er jeg...
Jeg er helt væk i dig.
Tak, hr. Barak.
- Du er også selv forholdsvis flot. - Jeg er forholdsvis flot?
- Du er tilbage. - Det er jeg.
Jeg har vist været væk længere, end jeg troede.
- Jeg bør tale med ham. - Det bør du.
- Var rejsen vellykket? - Den var interessant.
Men måske ikke så interessant som din. Hvad agter du at gøre?
Gå i seng med hende og så efterlade hende med din bastard?
Jeg agter at gifte mig med hende.
- Det overrasker mig. - Hun er en god kvinde.
- Er du uenig? - Nej.
Svaret på dit oprindelige spørgsmål er: Det var en vellykket rejse.
Jeg er nu ret sikker på, hvem der dræbte Orphan Stonegarden
og derfor Simon Whelplay. Jeg venter på et brev.
Det vil give mig navnet på den, der dræbte Robin Singleton.
- Du har haft travlt. - Ja.
- Har du tænkt dig at dele navnene? - Jeg stødte også på dr. Goodhaps hingst.
- Så må han have fundet skibet. - Der er kun ét, og han fandt det ikke.
- Er det vigtigt, hvor han er? - Det er et spørgsmål, som må vente.
Det vigtigste for dig og mig er St Donatus' overgivelse.
Jeg konfronterer abbeden og hans ordensbrødre til middag.
Hav dit sværd ved hånden, og forbered dig.
Lad mig være nu. Jeg må hvile mig. Forberede mig.
Så ses vi til middag.
Han agter at gifte sig med hende.
Hr. Singleton, du er grunden til, jeg er her, men jeg bekymrer mig mindst om dig.
Tror du, jeg havde et valg, Matthew?
Jeg er en fugl fra Peru, der bare gentager beskeden, jeg får, indtil min dødsdag.
Jeg har svar til jer alle.
- Her er han. Han har armene fulde. - Jeg ville ønske, han intet havde at sige.
Hvorfor bærer han dine bøger, broder Edwig? Er de betydningsfulde?
Han giver dem endelig igen. De er i orden.
Jeg kan huske mit første måltid herinde.
Det var god, mættende mad.
Rigelig.
Og alligevel stod der en allerede sygelig dreng og sultede ved ildstedet.
Den dreng er nu død. Forgiftet.
Myrdet af en anden broder. Nogen i denne spisesal.
Det kan De ikke sige med sikkerhed, så hvorfor sige det?
Simon Whelplay blev dræbt, fordi han selv var vidne til et mord.
"Han var ikke den første," sagde han.
Hvilket betød, Robin Singleton ikke var den første, der døde her.
"Jeg advarede hende." "Hun var i fare," sagde han.
Men hun blev også dræbt. Ingen bad for hendes sjæl ud over en forarmet dreng.
Ved at lægge sit kors på vandet førte Simon Whelplay mig direkte til dammen.
Og der fandt vi hende. Den første.
Vi fandt den stakkels, forsvarsløse pige, Orphan Stonegarden.
Der blev myrdet, fordi hun ikke gav efter for en munks tilnærmelser.
Hans begær. Derfor brækkede han hendes hals.
Smed hende væk. Fiskefoder.
Denne broder er grunden til, St Donatus vil gå til grunde.
Abbed Fabian, foran Dem er der et overgivelsesbrev.
Det kræver Deres segl. Har de det på Dem?
Hr. Shardlake, selv hvis det, De siger, er sandt, hvilket jeg tvivler på,
kan et helt benediktinerkloster ikke drages til ansvar for én mands synder.
Ingen har krænket kongen, hans kirke eller hans love.
- Vi følger kravene. - Jeg er ikke færdig.
Ingen mand ville ønske at tilbringe evigheden i helvedes flammer.
Og denne morderiske broder er ligesådan. Kun Gud kan redde ham nu.
Han har brug for en overflod af bønner.
Messer. En hel menighed.
Tusindvis af stemmer, der beder for ham gang på gang, for at redde hans sjæl.
Og for at få det har han brug for guld.
I følger muligvis reglerne med én undtagelse.
Som er grundsalg, der tilhører klostret, og skatterne betalt af de salg.
Det er jeg uenig i. Jeg har selv sikret, at alle skatter er blevet betalt fuldt ud.
Det er ikke tilfældet. Som bevis præsenterer jeg skøderne for grundsalget.
En, to, tre, fire.
Fire tilfælde, hvor grund er blevet solgt
for beløb, der langt overgår, hvad der er optegnet i klostrets regnskaber.
Hundredvis af pund drænet væk og skjult fra kronen.
- Det kan ikke passe. - Hundredvis af pund stjålet fra kongen.
Aldrig.
Edwig, fortæl ham, det aldrig ville ske.
Og dette er den skændige grund til, St Donatus bliver lukket.
Ikke fordi uskyldige er blevet myrdet, og jeg medregner broder Gabriel.
Men på grund af tyveri af kongens skat.
Hurra for det, hr. Shardlake.
- Det er tydeligt. - Broder Edwig.
Og det er uomstødeligt.
Edwig.
Sig noget. Forklar, hvordan fejlen er opstået.
Broder Edwig? Du virker utilpas.
Hvis jeg må se de pågældende skøder.
Du kan fortsætte forestillingen, men du ved, de passer.
Ja. Jeg kan tydeligt se fejlen.
Fejltagelsen var, vi forlod vores kirke.
Og vores Gud.
Og vi fulgte løgneren og horkarlen,
som er kong Henrik!
Stop ham!
Abbed Fabian, den mands pågribelse er Deres ansvar.
Ingen må tage herfra eller komme ind til dette helvede på jorden.
Åbn porten!
Hurtig! Den vej!
Fordel jer!
Hr. Bugge, er porten låst og sikker?
Porten er altid låst og sikker. Hvad sker der?
Fordel jer!
Hr. Shardlake.
Hr. Shardlake. Buddet ankom. Han hviler sig.
- Er det, hvad De ventede på? - Det er det, hr. Bugge.
Er vi færdige, herre?
- St Donatus. - Det er korrekt.
Han er væk. Han kan ikke være nået langt.
Lad munkene finde ham. Det er deres pensioner på spil.
- Før Alice til mit værelse. - Dit værelse? Hvorfor?
Så før hende til dit værelse. Sværdet tilhører hende.
Jeg har beviset.
Find broder Edwig for mig. Død eller levende, jeg er ligeglad.
Sker det over hele England? Klostre lukker? En levevis udslettet?
Det vil det, og det gør det.
Vores formål er at være nær Gud. Intet andet. Det er det, du fornægter.
Gud er i os selv, broder Mortimus. Jeg kan ikke sige andet.
Der er et skib til Frankrig hver måned.
Jeg har tit overvejet det. Det sejler i nat.
Vi kunne tage afsted, Jack. Du og jeg. Der er tid.
Indrøm ikke noget til nogen. Benægt alt.
Der er stadig håb. Matthew vil lytte.
Jeg ville ikke ændre det.
Alice Fewterer.
Din mors pigenavn var Smeaton.
Mark Smeaton var din fætter og din kæreste, som du besøgte i Tower.
Og som du hævnede ved at dræbe Robin Singleton.
- Hvad siger du? - Hvad jeg siger, hr. Shardlake?
Det handlede ikke om hævn, men om retfærdighed, som du siger er din valuta.
Mark Smeaton var en god mand, der ikke fortjente sin skæbne.
Han var en godhjertet, hensynsfuld mand. Vi skulle giftes.
Men de anså manden, jeg elskede, som intet andet end en brik i et spil.
Og de fik ham til at give en falsk tilståelse.
For mænd som Cromwell har vi ingen værdi, og det er sandheden. Også din valuta.
- Alice, stop. Det kan du ikke sige. - Hvorfor ikke?
Vil de hænge mig for at tale over mig samt at dræbe hr. Singleton?
Det, hun siger, er sandt, og det ved vi. Det må siges i en retssal.
Uanset hvor uretfærdigt det er, må du stå til regnskab for din gerning i London.
Hun bliver henrettet. Det kan ikke ende sådan her.
Det er forbi, Jack. Du kan ikke forhindre det.
Jeg er ikke bange.
Så bliver hun her. På mit værelse.
Døren kan låses, og jeg kan stå vagt udenfor.
Men der vil ikke være lænker eller reb.
Godt så. Så er hun din fange.
Hvorfor tog du ikke herfra tidligere?
Det var der ingen grund til. Hvem ville nogensinde have opdaget sandheden?
Jeg ønsker ikke at bo i Frankrig.
- Jeg ville ikke kunne tilbyde dig noget. - Din kærlighed ville være nok.
Jeg sørger for, døren er låst. Og at ingen kommer ind før i morgen.
Hun vil ikke gå ud ad denne dør, det sværger jeg.
Du tror, du er snu. Men sandheden er, du vil rådne i helvede.
Du tjener Djævlen.
Og alligevel er du morderen og tyven.
Ja, jeg skammer mig.
Pigen Orphan skulle ikke have afvist mig.
Hun var en fristelse, jeg ikke kunne modstå.
Jeg er ked af hendes død.
Men nu er hun i himlen med Simon og Gabriel.
Og med tiden vil jeg slutte mig til dem.
Mit guld vil købe min frelse!
Angrib ham, Jack!
Nu er du her.
Det sparer en hængning.
Sov du? Du skulle jo vogte over døren.
- Jeg sov ikke. - Hvordan forklarer du så, han er her?
- Så du ham ikke komme ind? - Jeg har ikke sovet.
- Sværger du, du ikke så ham? - Det gjorde jeg ikke.
Men der er kun én dør.
Du vidste det. Selvfølgelig vidste du det.
Du opdagede det, mens jeg var i London.
Den fører vel til køkkenet. Det finder vi ud af.
Sådan flygtede hun, efter hun dræbte Singleton.
Matthew, jeg beder dig.
Matthew, hun er væk.
Hun er væk.
Men hvor er hun? Og hvorfor tog du ikke med hende?
I skulle giftes.
Som kongens kommissær kunne jeg gifte mig.
Og tage mig af hende.
Men i pjalter?
Hun er væk.
Nedlægningen begynder.
Når de river murene ned, finder de måske det hellige relikvie.
Det var ikke en simpel opgave, men den er overstået.
- Hvad med retfærdighed? - Edwigs død er retfærdig.
At klostret er lukket og dets rigdom overgivet til kong Henrik.
Det er sagens sandhed. Vi må se, hvad der følger.
- Men i det mindste er vi stadig i nåde. - Hvad med Alice Fewterer?
Jeg støtter den sandhed, du vælger at fortælle.
Robin Singletons morder er blevet fundet.
Men i sit forsøg på at flygte
forsvandt Alice Fewterer i marsken.
Sunket i mudder og dynd.
Tak.
Det efterlader kun dr. Goodhap, der blev fundet død i stalden.
- Af hvem? - Hr. Bugge.
Munkene gik i panik, og Goodhap er også forsvundet.
Hvilket overraskede dig, ikke?
Hvorfor gjorde du det?
Selvom jeg ved hvorfor. For at forhindre, han rapporterede om nederlag
og for at give dig løgnen, eller nærmere sandheden, om endnu en dræbt kommissær.
Jeg burde takke dig for ikke at vælge mig.
Kom så.
Vi taler ikke om Scarnsea igen. Lad os lægge stedet bag os.
Åbn porten!
Cromwell fortjener ikke at se dig.
Han vil aldrig holde denne hånd. Aldrig.
Baseret på Shardlake-serien af C.J. SANSOM
Tekster af: Camilla Isaksen