- Hva er dette? Guds død. Denne dritten. - Jeg er redd de tok støvlene dine.
- De tok støvlene dine. - Ja, jeg kan se det.
Og sikkert pengepungen din. Tjuvepakk.
Mens han som angrep deg, ikke stjal annet enn tiden din.
Besynderlig.
Jeg var på vei tilbake fra kaia, Joan. Satt bakpå en vogn som en eplesekk.
Og jeg så på menneskene, alle livene deres.
Ja, jeg så fattigdom, fortvilelse.
- Men jeg så også formål i folket. - Selvsagt så du formål, sir.
De må finne en brødbit. De trenger ved til ilden.
Poenget er at reformasjonen bare bidrar til dette formålet.
Kanskje det.
Vi fjerner rikdommen fra der den kastes bort og gir den til dem som trenger den.
På denne tiden neste år vil vi se et bedre London og England.
- Om bare du satt ved makten, sir. - Ja, tenk deg det.
Jeg hører tvilen i stemmen din, Joan.
Man hører historier, det er alt.
Og fortvilelse er grunnen til at du ble slått.
Anklagen om utroskap med stakkars Smeaton var oppspinn.
Cromwells oppspinn.
Frels min sjel. Vær så snill.
Løgnene mine drepte dronning Anne.
Matthew Shardlake til tøymester Oldknoll.
- Konges kommissær. - Ja vel.
Er dette hekseri, mester Oldknoll? Vaktene dine har blitt til geiter.
Mester Shardlake!
- Godt å se deg, sir. - Hei. I like måte, min venn.
Jeg antar at disse skapningene er fôr til kongens løver.
Det er de. Dyrene liker kjøttet ferskt.
Litt som lord Cromwell. Jeg er redd jeg vil bli fôr om du ikke kan hjelpe meg.
- Om jeg kan. - Jeg er her for å be om råd.
- Jeg vil vite hvor sverdet kommer fra. - La meg se på det i lyset.
Det er et fint eksempel.
- Ja. - Hvor fant du det?
I en fiskedam i et kloster.
Ser du det lille slottet som er preget der?
Det viser at den som har lagd det, ble opplært i Toledo i Spania.
- Så eieren er spansk? En maurer, kanskje? - Ikke nødvendigvis.
Mange utlendinger drar for å lære å fremstille våpen der.
- Det omfatter engelskmenn. - Det ante jeg ikke.
Men ikke nå lenger. Ikke siden de religiøse forandringene.
Vi er ikke lenger velkomne. Jævler.
Slottet er fortet i Alcázar.
Han har tatt det som sitt merke, og dette er initialene hans.
-"JS". Helt klart en engelskmann. - Kjenner du ham?
Dessverre, ja. Han har vært død i mer enn et år. John Smeaton.
- Smeaton? Er du sikker? - Det er jeg.
Faren til Anne Boleyns elsker, Mark Smeaton.
Guds død.
Den stakkars fyren fikk et anfall to dager etter sønnens henrettelse.
Sønnen drepte faren, sier jeg.
Men det er likevel et fint sverd. Det er verdt en god del.
- Er det verdifullt? - Ja.
- Da vil det ha blitt overlevert. Arvet. - Det vil jeg tro.
Avslørte jeg noe viktig, sir?
Mester Shardlake. Lord Cromwell ber deg om å vente.
Virkelig? Forklarte du at jeg har seilt hele natten?
Hertugen av Norfolk er hos ham.
- Norfolk? - Ja.
Men hvordan? Hvorfor?
Norfolk er mot reformasjonen og alt vi står for.
Jeg farer ikke med sladder, sir,
men når klostrene stenger, blir mye verdifullt tilgjengelig.
Det sa jeg ikke.
- Jeg skulle ønske jeg ikke hørte det. - Om de ikke dreper hverandre...
Da skal jeg vente.
Om vi setter vår lit til grådighet og ikke Gud,
er det rart det har skjedd onde ting?
Mester Shardlake.
- Deres Nåde. - Den krokryggede advokaten.
- Han husket navnet mitt. Så edelt. - Gå inn, sir.
Det var best at De fikk vite om det.
Forfatteren av påstandene er en karteusermunk.
Fetter av dronning Jane. Kanskje en alliert av hertugen av Norfolk.
Jeg bryr meg ikke om grublingen til en karteusermunk,
og dronning Janes familie vil alle ha min støtte nå.
Det jeg bryr meg om, Matthew,
er Scarnsea og dette uløste mordet.
De uløste mordene. Jeg har oppdaget to ytterligere drap.
Ingen av dem er forbundet med Singletons død, men de er en distraksjon.
Det er litt av en gåte.
I tillegg ble en munk drept av en bolt den dagen jeg dro.
En gåte, sier han.
Død og pine, mann. Om noen få dager skal jeg møte kongen.
Han vet ingenting om det første mordet, og det er flere?
- Som ikke er forbundet. - Og,
han vil ikke forvente et brev med anklager, men et overdragelsesbrev.
Han vil forvente at St. Donatus tilhører kronen. Det gjør det ikke!
Men det vil det. Det er jeg overbevist om.
Dette er faktisk sverdet som drepte Robin Singleton.
Det ble lagd av John Smeaton, faren til Mark Smeaton.
Det er derfor mulig at Robin Singleton ble drept
som hevn for at han var involvert i dommen over og henrettelsen av Mark Smeaton.
Motivet er fastslått. Den skyldige vil følge.
Jeg skal undersøke Smeatons venner og familie.
Smeaton hadde ingen familie eller venner.
Faren hans er død nå. Han har en eldre, syk søster. Det er alt.
- Men vet du dette? - Jeg vet det.
Singleton visste det, og nå vet du det.
Du skal glemme Smeaton.
Glemme familien hans.
Robin Singletons morder kunne med letthet vært denne munken.
Mannen som ble drept av en bolt, ikke sant?
- Overdragelsesbrevet. Når får jeg det? - Om noen dager.
Jeg drar til Scarnsea i kveld med båt.
Tilgi meg. Nå blir jeg nysgjerrig.
Jeg forstår ikke ambivalensen Deres overfor anklagene, det Jerome skriver.
Jeg trodde de var viktige. Alvorlige.
Det er ikke noe vi ikke har hørt før og vil høre igjen.
- Det som er viktig, er sannheten. - Det er sant, Deres nåde.
Kanskje Robin Singleton faktisk valgte Mark Smeaton
fordi han ikke hadde noen familie. Fordi han var svak.
"Valgte", Deres nåde?
Svak nok til å avgi en falsk tilståelse om Anne Boleyn,
og kjekk nok til at menn ville tro det.
- Du ser sjokkert ut, Matthew. - Nei.
Nei, fortell.
Om det De antyder er sant, at Smeaton ble valgt ut,
betyr det at han var uskyldig. Anne Boleyn var uskyldig.
Det ville det bety. Men jeg antyder det ikke.
Begge var skyldige.
Ja, jeg tror anklagene var sanne. Det har jeg sagt mange ganger.
Akkurat, Matthew. Reformatorer må reformere.
Det må vi.
Og sannheten må være det vi vil at den skal være.
Ja, selvsagt. Jeg forstår.
- Fullfør oppgaven din nå. - Deres nåde.
- Norfolk er sikker på at du vil lykkes. - Er han det?
Han er grådig etter sin del. Vi kan trenge ham.
- Har du noe å si? Noe mer, Matthew? - Jeg samler bare tankene mine.
Gå, da, og ikke svikt meg.
Ellers får vi se om vi kan rette ut ryggen din.
- Deres nåde. - Farvel, Matthew.
Hvordan går det med hodet? Jeg hørte at du ble slått der.
Mester Crowe, min medpassasjer på båten. Arbeider han for Dem?
Så De prøvde å forsinke meg, ikke drepe meg.
- Du virker våken nå. Så alt er i orden. - Det virker sånn.
Jeg har snakket med Cromwell om klosterets rikdommer.
Vi er enige. Jeg har et krav. Du er nesten fremme, tror jeg.
Fremme hvor?
Instinktene dine angående salgene av jord er interessante.
Pass på at du følger dem opp. Du fortjener en viss suksess, litt anerkjennelse.
Kan jeg stille Dem et farlig spørsmål?
Anne Boleyn. Tror De at hun var uskyldig eller skyldig?
Hun er død. Hun tilhører fortiden.
Men hennes minne... Hun var Deres niese.
Jeg har mange av dem. Kongen tror at hun var skyldig.
Jeg skal følge opp salgene av jord, Deres Nåde. Jeg skal prioritere dem.
Kan jeg gå nå?
Jeg ville aldri beskrevet Anne som uskyldig.
I morgen skal jeg være på markedsplassen.
Fortell alle om Tabitha, den engelsktalende fuglen fra Peru.
Cromwell snakker, og jeg gjentar.
Kom med alle vennene og pengene deres.
Eller så gjentar jeg ikke.
Det er alltid en glede å se deg, mester Shardlake, men to ganger på én dag?
Jeg beklager.
Dagen du ser etter, er 16. mai 1536.
Man glemmer ikke når det var en dronning i Tower.
Den 16., det stemmer. Himmel, der er han. Jerome fra London.
Og Mark Smeaton.
Mester Singleton var den første besøkende den dagen.
Og så en merket "slektning" og en annen merket "prest". Ingen navn.
Guds død, det er den tosken Fletcher. Han ber aldri om noe navn.
Han kan visst bare skrive "slektning".
Jeg trenger navnet på slektningen, og jeg må vite om presten var en munk.
- Slektningen var en kvinne. Jeg var her. - En kvinne, sier du?
- Ja, sir. - Smeaton hadde en eldre, syk søster.
Så du henne?
Jeg så henne bare da hun gikk rundt hjørnet.
En kvinnes skjørt og hodetørkle. Og hun besøkte helt sikkert Smeaton.
- Og presten? - Jeg så ikke noen. De var ikke sammen.
Mester Oldknoll, du må kontakte Fletcher så fort som mulig.
Om han ikke vet navnene, må han beskrive dem. Han må skrive ned alt.
Kan du ta disse myntene og finne en rask rytter?
Han må finne meg i St. Donatus-klosteret i Scarnsea.
- Drar du i kveld? - Ja, i kveld.
Jeg skal ordne det.
Og til slutt, kan du sikre at mitt besøk her ikke nevnes
i noen nedtegnelser?
Hvilket besøk, sir?
Gå til side.
- Grip ham. - Hva er dette?
Slipp meg!
Pokker ta dere, si noe! Jeg er kongens kommissær.
Nei, jeg er Cromwells mann!
Dette er en feil! Jeg er Cromwells mann!
Nei, vær så snill!
Nei!
Vær så snill!
Jeg kom hit på leting etter en morder, men i stedet fant jeg deg.
- Lord Cromwell vil ikke bli glad. - Nei, han er gift. Han vil forstå.
- Er du lojal mot ham? - Det er jeg. Alltid.
- Hva? - Er dette en lek for deg, Jack Barak?
Er jeg underholdningen din til du skal dra?
- Dette er ingen lek. - Ikke for meg heller.
- Jeg trodde ikke jeg kunne føle dette. - Ikke jeg heller.
Og nå er det på tide at jeg forlater denne sengen.
Hvorfor det?
Magen min krever det. Jeg er sulten, og ikke bare på deg.
Én vei inn. Én vei ut. Ingen blodige fotavtrykk.
Herregud.
For en hyggelig overraskelse. En skål for å feire at du er tilbake?
Jeg tar kvitteringene for salget av jord nå.
Selvsagt. De kom i dag morges.
Jeg er sliten og sint. Ikke kast bort tiden min.
Hva er dette? Jeg...
Hertugen av Norfolk. Hans mann, Crowe, så han kvitteringene?
- Visse... Ja. - Ikke lyv for meg.
Og du hadde dem før jeg dro til London.
Vær så snill, jeg ble truet på livet.
Vær takknemlig for at jeg forstår.
Det er vanskelig å tjene både Norfolk og Cromwell.
Svært vanskelig.
- Kvitteringene, takk. - Ja, sir.
Takk, mester Shardlake. Jeg sverger på at jeg er lojal mot Cromwell.
Det er opplagt at noen har diktet opp mye, om jeg kan si det sånn. Uærlige feil.
Har du undersøkt dem selv? Har du snakket med noen om det du har sett?
Nei. Ikke et ord.
Fortsett med det.
Mester Shardlake kommer.
Mester Shardlake. Godt å se at du har kommet trygt tilbake.
Du vil bli lettet over å høre at ingen er døde. Ikke så mye som et host.
- Sett begge hestene i stallen, Bugge. - Ja, sir. Jeg skal fôre dem begge.
- Har det kommet et brev fra London? - Nei. Skal jeg forvente et sånt brev?
Du må si ifra til meg så snart det kommer, uansett når. Er det forstått?
- Forstått. - Men før du gjør det,
skal du fortelle meg nøyaktig hva som skjedde med dr. Goodhap. Forstått?
Du er veldig vakker, Alice Fewterer. Hvordan gjør du det?
Selv når du snakker om disse betente sårene, er jeg...
Jeg er helt fortapt.
Takk, mester Barak. Og jeg må si at du nesten er pen selv.
Er jeg nesten pen?
Du er tilbake.
Det er jeg. Det ser ut til at jeg har vært lenger borte enn jeg trodde.
- Jeg må snakke med ham. - Ja.
- Var turen vellykket? - En interessant reise.
Men ikke like interessant som din.
Hva vil du? Gå til sengs med henne og forlate henne med en løsunge?
Jeg vil gifte meg med henne.
- Jeg er overrasket. - Hun er en god kvinne.
- Er du uenig? - Nei.
For å si mer om det første spørsmålet ditt, så var reisen vellykket.
Jeg er nå ganske sikker på hvem som drepte Orphan Stonegarden,
og derfor Simon Whelplay. Jeg venter på et brev.
Det vil gi meg navnet på den som drepte Robin Singleton.
- Du har hatt det travelt. - Ja.
Skal du fortelle meg navnene?
Jeg fant også hingsten som tilhører dr. Goodhap i Scarnsea.
- Da må han ha funnet en båt. - Det er bare én båt, og den fant han ikke.
- Er det viktig hvor han er? - Det kan vi ta en annen gang.
Det viktige for deg og meg er overdragelsen av St. Donatus.
Jeg skal konfrontere abbeden under middagen.
Du skal bære sverdet ditt og være klar. Nå kan du gå. Jeg må hvile. Forberede meg.
Da ses vi til middag.
Han vil gifte seg med henne.
Mester Singleton. Du er grunnen til at jeg er her, men jeg bryr meg minst om deg.
Tror du at jeg hadde noe valg?
Jeg er en fugl fra Peru som bare gjentar budskapet jeg får, til den dagen jeg dør.
Jeg har svar til dere alle.
- Her kommer han. Armene er fulle. - Jeg vil tro at han ikke har noe å si.
Hvorfor har han bøkene dine, broder Edwig? Er de viktige?
Nå gir han dem endelig tilbake. Alt er i orden med dem.
Jeg husker mitt første måltid her.
Det var god og mektig mat. Og mye av den.
Og likevel sto en allerede svakelig gutt og sultet ved peisen.
Den gutten er nå død. Forgiftet.
Drept av en medbroder. En her i denne salen.
Du kan ikke si det sikkert, så hvorfor si det?
Simon Whelplay ble drept fordi han selv var vitne til et mord.
"Han var ikke den første", sa han.
Robin Singleton var ikke den første som døde her.
"Jeg advarte henne. Hun var i fare", sa han.
Men hun ble også drept.
Uten noen andre til å be for seg enn en fattig gutt.
Og ved å legge korset sitt på vannet, styrte Simon meg til dammen.
Og der fant vi henne. Den første.
Vi fant den stakkars, forsvarsløse jenta, Orphan Stonegarden,
som ble drept fordi hun ikke ville godta en munks tilnærmelser.
Begjæret hans. Dermed knakk han nakken hennes.
Kvittet seg med henne. Fiskemat.
Denne broderen er grunnen til at St. Donatus vil bli jevnet med jorden.
Abbed Fabian, du har foran deg et overdragelsesbrev.
Det trenger ditt segl. Har du det med deg?
Mester Shardlake, selv om det du sier er sant, noe jeg tviler på,
kan ikke et helt benediktinerkloster holdes ansvarlig for én manns synder.
Vi har ikke ringaktet kongen, hans kirke eller lovene hans.
- Vi har vært lydige. - Jeg er ikke ferdig.
Dere skjønner, ingen mann ville ønske å tilbringe evigheten i helvetes flammer.
Og denne morderiske broderen er likedan. Bare Gud kan redde ham nå.
Han trenger et stort antall bønner.
Messer. En hel menighet.
Tusenvis som ber for ham, om og om igjen. Som frelser hans sjel.
Og derfor trenger han gull.
Du er kanskje lydig. Bortsett fra på ett område.
Når det gjelder salget av klostrets jord og skattene betalt for det salget.
Igjen er jeg uenig.
Jeg har personlig forsikret meg om at alle skatter er betalt til fulle.
Det stemmer ikke.
Som bevis fremlegger jeg kjøpebrevene.
En, to, tre, fire.
Fire tilfeller der jord har blitt solgt
for langt høyere beløp enn de som står i klosterets regnskaper.
Mange hundre pund lurt unna og skjult for kronen.
- Det kan ikke stemme. - Mange hundre pund stjålet fra kongen.
Aldri. Fortell ham det, Edwig. Det ville aldri skjedd.
Og dette er skammelig nok grunnen til at St. Donatus vil bli stengt.
Ikke på grunn av nedslaktingen av uskyldige, og broder Gabriel er en av dem.
Men på grunn av tyveriet av kongens skatter.
Hurra, mester Shardlake.
- Det er sikkert. - Broder Edwig.
Og det er ugjenkallelig.
Edwig. Si noe! Forklar hvordan denne feilen ble gjort.
Broder Edwig? Du ser dårlig ut.
Kan jeg få se kjøpebrevene det gjelder?
Du kan fortsette å late som, om du ønsker det, men du vet at det er sant.
Ja. Jeg ser feilen tydelig.
Det vi gjorde galt, er at vi forlot kirken vår
og vår Gud.
Og vi fulgt løgneren og ekteskapsbryteren,
kong Henrik!
Stans ham!
Abbed Fabian, det er ditt ansvar å fange ham.
Ingen får forlate eller komme inn i dette helvete på jord.
- Åpne porten! - Åpne porten!
Fort! Den veien!
Spre dere ut!
- Mester Bugge, er porten låst og sikker? - Det er den alltid. Hva er alt dette?
Spre dere ut!
Mester Shardlake. Budbringeren er her. Han hviler.
- Er det nyhetene du håpet på? - Det er det, mester Bugge.
Er det over for oss, sir? St. Donatus?
Det stemmer.
Han er borte. Han kan ikke ha kommet langt.
La munkene finne ham. Det er deres pensjon som forsvinner.
- Og bring Alice til rommet mitt. - Til rommet ditt? Hvorfor?
Bring henne til rommet ditt, da. Sverdet tilhører henne.
Jeg har beviset.
Finn broder Edwig nå. Død eller levende spiller ingen rolle.
Skjer dette over hele England? Klostre stenges? En måte å leve på utslettet?
Det vil det, og det blir den.
Vårt formål er å være tett på Gud, det er alt.
- Det er det du fornekter. - Gud er i oss, broder Mortimus.
Jeg kan ikke si mer.
Hver måned seiler et skip til Frankrike. Jeg har tenkt på det, det drar i kveld.
Vi kan dra, Jack. Du og jeg. Vi har tid.
Ikke innrøm noe overfor noen. Nekt for alt.
Det fins fortsatt håp. Matthew vil lytte.
Jeg ville ikke endret på noe.
Alice Fewterer. Din mors pikenavn var Smeaton.
Mark Smeaton var fetteren din og frieren din,
og du besøkte ham i Tower. Og du tok hevn ved å drepe Robin Singleton.
- Hva sier du? - Hva jeg sier?
Det var ikke hevn, men rettferdighet, det du hevder er din oppgave.
Mark Smeaton var en god mann som ikke fortjente sin skjebne.
Han var en snill, omtenksom mann. Vi skulle gifte oss.
Og likevel anså de ikke mannen jeg elsket som noe mer enn en brikke i et spill.
Og de fikk en falsk tilståelse ut av ham.
For menn som Cromwell har vi ingen verdi. Og det er sannheten.
- Også din oppgave. - Stans, du kan ikke si det.
Hvorfor ikke? Vil de henge meg, Jack? For å være snakkesalig i tillegg til mord?
Det hun sier er sant, og vi vet det er sant.
La det bli sagt i en rettssal.
Samme hvor urettferdig det er, må du til London og stå til rette for dette.
Hun vil bli henrettet. Dette kan ikke ende sånn.
Det er over, Jack. Du kan ikke forhindre det.
Jeg er ikke redd.
Da skal hun bli her. På rommet mitt.
Døren kan låses, og jeg skal holde vakt.
Men hun skal ikke lenkes eller bindes.
Greit. Da skal hun være din fange.
- Hvorfor dro du ikke før? - Det var ingen grunn til å dra.
Hvem kunne oppdage sannheten?
Jeg vil ikke bo i Frankrike. Og jeg kan ikke tilby deg noe.
Din kjærlighet ville være nok.
Jeg skal passe på at døren er låst. Og at ingen kommer før i morgen tidlig.
Hun vil ikke komme ut av denne døren, jeg lover.
Du tror du er lur. Når sannheten er at du vil råtne i helvete.
Du tjener djevelen.
- Og likevel er du morderen og tyven. - Ja, jeg skammer meg over det.
Jenta, Orphan, burde aldri sagt nei til meg.
Hun var en fristelse jeg ikke kunne motstå. Jeg er lei for at hun er død.
Men nå er hun i himmelen med Simon. Og Gabriel.
Og når tiden er inne, skal jeg også dit. Gullet mitt skal kjøpe meg frelse!
Ta ham nå, Jack!
Nå er du her.
- Det sparer oss for en henging. - Sov du? Du skulle vokte døren.
- Jeg sov ikke. - Hvorfor er han på rommet mitt?
- Så du ham ikke gå inn? - Jeg har ikke sovet!
- Sverger du på at du ikke så ham? - Ja.
Det er bare én dør.
Du visste det. Selvsagt visste du det.
Du fant det ut mens jeg var i London Denne fører til kjøkkenet, antar jeg.
Vi skal se.
Sånn rømte hun etter å ha drept Singleton.
Matthew, vær så snill. Hun er borte.
Hun er borte.
Men hvor har hun dratt? Og hvorfor ble ikke du med?
Dere skulle gifte dere.
Som kongens kommissær kunne jeg gifte meg.
Og ta meg av henne.
Men i filler?
Hun er borte.
De begynner å ta det fra hverandre.
Når de river disse murene, finner de kanskje relikvien.
Det var ikke en enkel oppgave, men nå er den gjort.
- Hva med rettferdighet? - Det er rettferdig at Edwig er død.
At klosteret er stengt og rikdommene gitt til kong Henrik.
Det er sannheten. Vi får se hva som følger etter det.
- Men vi vil ha en høy stjerne. - Hva med Alice Fewterer?
- Jeg godtar enhver sannhet du forteller. - Robin Singletons morder er identifisert.
Men i forsøket på å rømme
forsvant Alice Fewterer i myrene. Hun ble slukt av gjørme og mudder.
Takk.
Det etterlater bare spørsmålet om dr. Goodhap, som ble funnet død i stallen.
- Av hvem? - Mester Bugge.
Munkene fikk panikk, og Goodhap har også forsvunnet.
Noe som overrasket deg, Jack, hva? Hvorfor gjorde du det?
Men jeg vet hvorfor. For at han ikke skulle melde fra om en fiasko,
og for å gi deg løgnen, eller sannheten, om enda en drept kommissær.
Jeg burde takke for at du ikke valgte meg.
Hypp! Kom igjen.
Vi skal aldri mer snakke om Scarnsea. La oss legge dette stedet bak oss.
Åpne porten!
Cromwell fortjener ikke å se deg. Han vil aldri få holde denne hånden.
Aldri.
Basert på "Shardlake"-bøkene av C.J. SANSOM
Oversatt av: S. Marum