Vad är det här? Vid Guds blod. Fan.
De har tyvärr snott era stövlar, sir.
- De tog stövlarna. - Jag vet att de har tagit dem.
Och er väska förstås.
Småtjuvar.
Men han som slog ner er stal bara er tid.
Underligt.
Jag for tillbaka från dockområdet, Joan.
Satt på en vagn som en säck äpplen.
Jag såg på folket och på deras liv.
Jag såg fattigdom och förtvivlan.
Men jag såg ofta människor med ett mål.
Visst såg ni målmedvetenhet, sir.
De hittar sig en brödkant och bränsle till sin eld.
Poängen är att en reformation bara kan tjäna sådana syften.
Om ni tycker så, sir.
Vi tar rikedomen där det slösas och ger till dem som behöver det.
Nästa år vid den här tiden har vi ett bättre London och England.
- Om ni ändå fick bestämma, sir. - Jag antar det.
Hör jag tveksamhet i din röst?
Det pratas en del, det är allt.
Förtvivlan är skälet till att ni blev nedslagen.
Anklagelsen om otukt med den stackars Smeaton var ett påhitt.
Cromwells skapelse.
Rädda min själ. Snälla.
Min lögn dödade drottning Anne.
Matthew Shardlake vill träffa Oldknoll, vapensmeden.
- Kungens sändebud. - Ja.
Är det magi, mäster Oldknoll?
Era väktare tycks förvandlade till getter.
Mäster Shardlake!
- Så gott att se er, sir. - Hej!
Ömsesidigt, min vän.
De ska väl bli byten åt kungens lejon?
Ja.
Bestarna gillar färskt kött.
Ungefär som Lord Cromwell.
Jag blir nog också uppäten om ni inte hjälper mig, sir.
- Om jag kan. - Jag måste rådfråga er i en sak.
Jag måste få veta ursprunget till detta svärd.
Låt mig få se på det i ljuset. Ett fint arbete.
- Ja. - Var har ni hittat det?
I en fiskdamm i ett kloster.
Ser ni det lilla slottet som präglats där?
Det betyder att smeden har gått i lära i Toledo, Spanien.
Är ägaren från Spanien? Kanske morisk?
Inte nödvändigtvis.
Många främlingar lär sig vapensmide i Toledo,
- till och med engelsmän. - Det visste jag inte.
Fast inte numera.
Inte efter de religiösa förändringarna.
Vi är inte längre välkomna. De jävlarna.
Slottet är fästningen vid Alcázar.
Smeden har tagit det som sitt bomärke, och här är hans initialer.
"JS".
- Absolut en engelsman. - Känner ni honom?
Tyvärr, ja. Han har varit död minst ett år. John Smeaton.
- Smeaton? Säkert? - Ja.
Fadern till Anne Boleyns älskare, Mark Smeaton.
Heliga Guds blod.
Den stackars saten fick slag två dar efter sonens avrättning.
Sonen dödade fadern, skulle jag säga.
Men det är ändå ett fint svärd.
Det kostar pengar.
- Är det värdefullt? - Ja.
Då borde det ha varit arvegods.
Skulle tro det. Viktig upplysning, sir?
Mäster Shardlake, sir.
Lord Cromwell vill att ni väntar.
Jaså? Sa du att jag har seglat hela natten?
Han har hertigen av Norfolk där nu.
- Norfolk? - Javisst.
Men varför då?
Norfolk är emot reformationen och allt annat vi står för.
Jag gillar inte kallprat, sir,
men om klostren stänger frigörs enorma rikedomar.
- Det sa jag inte. - Nej, och jag hörde det inte heller.
Om de inte har ihjäl varandra...
Då väntar jag.
Om vi ställer vårt hopp till girighet och inte till Gud,
är det då så konstigt att tiderna är mörka?
Mäster Shardlake, sir.
Ers nåd.
Krokrygg Laglärd.
Han minns mitt namn, så nobelt.
Ni kan gå in, sir.
Det var väl bäst att ni fick veta det.
Författaren till dessa anteckningar är en kartusisk munk.
Kusin till Drottning Jane, och allierad till hertigen av Norfolk.
Jag bryr mig inte om kartusianska funderingar,
och drottning Janes släktingar är alla ute efter min gunst.
Det som bekymrar mig, Matthew,
är Scarnsea och detta ännu olösta mord.
Olösta mord, mylord.
Det är två mord till som jag har upptäckt
och inget av dem hänger ihop med Singletons död.
De är ändå ett störningsmoment som ni förstår.
Det är en riktig gåta.
Dessutom dödades en munk med en pil den dan jag reste hem.
En gåta, säger han.
I djävulens namn!
Om bara några dar ska jag träffa kungen.
Han vet inget om det första mordet och nu är det flera mord?
- Orelaterade. - Dessutom,
väntar han sig inte ett brev av ursäkter, utan ett med total kapitulation.
Han förväntar sig att S:t Donatus tillhör kronan och det gör det inte!
Men det blir så, mylord, jag är helt övertygad.
Detta är faktiskt det svärd som dödade Robin Singleton.
Det är tillverkat av John Smeaton, Mark Smeatons far.
Därför är det möjligt att Singleton mördades
som en hämndaktion för hans inblandning
i domen och avrättningen av Mark Smeaton.
Motivet är etablerat och den skyldige är inom räckhåll.
Jag undersöker Smeatons släkt och vänner.
Smeaton hade ingen släkt och inga vänner.
Hans far är död.
Han har en äldre och sjuklig syster. Det är allt.
- Men detta vet ni, mylord? - Ja.
Singleton visste och nu vet ni också.
Strunta i Smeaton.
Strunta i hans släkt.
Singletons mördare kan lätt ha varit denna munk.
Den som dödades av en pil, eller hur?
- Kapitulationsbrevet, när kommer det? - Inom några dar, mylord.
Jag återvänder till Scarnsea ikväll med båt.
Ursäkta mig, mylord, men nu är jag undrande.
Jag förstår inte er ambivalens till Jeromes anklagelser.
Jag såg dem som viktiga och allvarliga.
De är inget vi inte hört förr och säkert får vi höra det igen.
Det som har betydelse är sanningen.
Sant, mylord.
Kanske Robin Singleton verkligen hade utvalt Mark Smeaton
eftersom han saknade familj.
För att han var svag.
Valt ut, mylord?
Svag nog till att falskeligen erkänna sig ha lägrat Anne Boleyn,
och stilig nog att övertyga andra män om det.
- Ni ser chockerad ut, Matthew. - Nej då.
Nej, tala.
Mylord, om det är sant som ni säger att Smeaton blev utvald,
var han ju oskyldig. Anne Boleyn var oskyldig.
Ja.
Men det säger jag inte. De var båda skyldiga.
Jag tror att beskyllningarna var sanna, och det har jag ofta sagt.
Exakt, Matthew. Reformatorer måste förändra.
Det måste vi.
Sanningen måste vara vad vi vill ha den till.
Ja visst, jag förstår.
- Sköt er uppgift nu. - Mylord.
Norfolk är övertygad om att ni lyckas.
Är han?
Han vill gärna ha sin andel och vi kan behöva honom.
Har ni nåt mer på hjärtat, Matthew?
Samlar bara mina tankar, mylord.
Ge er då iväg, och svik mig inte.
Annars får vi väl se om vi inte kan räta ut ryggen åt er.
- Mylord. - Adjö, Matthew.
Hur är det med huvudet?
Ni fick ett slag i huvudet har man sagt.
Mäster Crowe, min medpassagerare.
Tillhör han ert folk?
Ni ville bara försena mig, inte döda mig.
Ni tycks ha klarat er bra, då är väl allt som det ska.
Det verkar så.
Jag har talat med Cromwell, som ni vet, om klostrets rikedomar.
Vi är överens, jag har rätt till en del.
- Ni har nästan lyckats, har jag hört. - Nästan lyckats, mylord?
Er instinkt när det gäller markförsäljning är intressant.
Se till att följa upp det. Ni förtjänar lite framgång och erkännande.
Mylord, får jag ställa en riskfylld fråga?
Anne Boleyn.
Anser ni henne skyldig eller oskyldig?
Hon är död och tillhör det förflutna.
Men hennes minne... Hon var er systerdotter.
Jag har många systerdöttrar.
Kungen anser henne skyldig.
Jag följer upp markförsäljningarna, mylord.
De är min högsta prioritet. Kan jag gå nu, mylord?
Jag skulle aldrig kalla Anne Boleyn oskyldig.
Imorgon är jag på torget.
Berätta för alla om Tabitha, den engelsktalande fågeln från Västindien,
från Peruland.
Cromwell talar och jag upprepar.
Ta med alla era vänner och pengar.
Annars upprepar jag inte.
Det är alltid trevligt att träffa er, Shardlake, men två gånger på samma dag?
Jag ber om ursäkt.
Den dagen ni söker är 16 maj, 1536.
Man glömmer inte när man har en engelsk drottning i Towern.
Den 16:e, det är korrekt.
Jösses, där är han. Jerome från London.
Och Mark Smeaton.
Besökarna den dagen var först mäster Singleton,
och en till, kallad "släkting". Och ännu en, kallad "präst".
Utan namn.
Vid Guds heliga blod, det är den dåren Fletcher.
Han frågar inte ens efter namn.
Som om "släkt" är det enda han kan skriva.
Jag behöver namnet på denna "släkting",
och jag måste veta vem prästen, eller kanske munken, var.
Släktingen var en kvinna. Jag var här.
- En kvinna? - Ja, sir.
Smeaton hade en äldre, sjuklig syster.
Såg ni henne?
Väldigt lite, sir, när hon gick runt hörnet där.
- En kvinnas kjol och huvudduk. - Som alltså besökte Smeaton?
- Prästen, då? - Nån präst såg jag inte.
De kom inte ihop.
Mäster Oldknoll, ni måste kontakta Fletcher genast.
Om han inte vet vad de heter kanske han kan beskriva dem.
Han får skriva ner alltihop.
Ta emot dessa mynt och skaffa fram en snabb ryttare.
Han hittar mig på S:t Donatusklostret, Scarnsea.
- Reser ni ikväll? - Just ikväll.
Det ska jag se till, sir.
Och berätta inte för nån om mitt besök här
i rapporten för ikväll?
Vilket besök talar ni om?
Stig åt sidan.
- Grip honom. - Vad är detta?
Släpp mig! Släpp mig!
Fan, säg nånting! Jag är kungens sändebud!
Nej, jag är Cromwells man!
Detta är ett misstag!
Jag arbetar för Cromwell!
Nej, snälla!
Nej!
Men snälla!
Jag kom hit för att leta efter en mördare
och istället fann jag dig.
Lord Cromwell har nog åsikter.
Nej, han är gift, han förstår sånt.
- Är du lojal mot honom? - Ja.
Alltid.
Vadå?
Är det här en lek för dig, Jack Barak?
Är jag ett tidsfördriv för dig tills du måste ge dig av?
- Det här är ingen lek. - Inte för mig heller.
- Jag trodde inte man kunde känna så här. - Inte jag heller.
Och nu är det dags att jag lämnar denna bädd.
Varför då?
Min mage kräver det. Jag är hungrig, inte bara på dig.
Samma väg in och ut.
Inga blodiga fotspår.
Gud.
Mäster Shardlake, en sån trevlig överraskning.
En skål för en lyckad återkomst?
Kvittona på markförsäljningen vill jag ha, nu.
Visst, de kom i morse.
Jag är trött och arg, sir. Slösa inte med min tid.
Sir? Jag skulle aldrig...
Hertigen av Norfolk, och hans karl, Crowe, har han sett kvittona?
- Javisst... - Ljug inte för mig.
De fanns hos er innan jag reste till London.
Men, sir. Jag hotades till livet.
Sir?
Var glad att jag förstår.
Det är svårt att tjäna både Norfolk och Cromwell.
Ytterst svårt.
- Kvittona, tack. - Visst.
Tack, mäster Shardlake.
Jag lovar att jag står på Cromwells sida.
Tydligen har det skett vissa manipulationer.
- Oärliga felaktigheter. - Har ni granskat dem själv?
- Har ni talat med nån om vad ni sett? - Nej, sir, inte ett ord till nån.
Fortsätt så.
Mäster Shardlake kommer!
Mäster Shardlake, sir.
Skönt att se er tillbaka helskinnad.
Glädjande nog har ingen mer dött. Inte så mycket som en hostning.
Ta hästarna till stallet, mäster Bugge.
Ja, jag ser till att de får foder.
Har det kommit nåt brev från London?
Nej, sir. Väntar vi på ett brev?
Du säger till mig så fort det kommer oavsett tidpunkt.
Förstått?
- Förstått, sir. - Men innan du gör nånting,
ska du berätta precis vad som hänt dr Goodhap.
Är det förstått?
Du är så söt, Alice Fewterer. Hur gjorde du?
Till och med när du pratar om infekterade sår
är jag...
helt förlorad för din skull.
Tack, mäster Barak.
Ni påminner om nåt vackert själv.
Påminner om nåt vackert?
- Är ni tillbaka? - Ja.
Jag har visst varit borta längre än jag trodde.
- Jag måste tala med honom. - Ja.
- Var resan framgångsrik? - Mycket intressant.
Kanske inte fullt så intressant som er.
Vad är era avsikter?
Att lägra henne och sen lämna henne med en oäkting?
Jag tänker gifta mig med henne.
Det förvånar mig.
Hon är en god kvinna.
- Håller ni med? - Ja.
Och nästa svar på er fråga: det var en framgångsrik resa.
Jag är nu rätt säker på vem som dödade Orphan Stonegarden
och sålunda Simon Whelplay.
Jag väntar på ett brev.
Det ger mig namnet på Singletons mördare.
- Ni har jobbat hårt. - Ja.
Tänker ni nämna dessa namn?
Jag hittade också dr Goodhaps häst i Scarnsea.
Då reste han väl med båt.
Det finns bara ett skepp och han reste inte med det.
Är det viktigt var han finns?
Det är en fråga som får anstå.
Det viktiga för oss är S:t Donatus kapitulation.
Jag konfronterar abboten och bröderna vid kvällsmaten.
Du ska ha ditt svärd redo.
Nu får du lämna mig, jag måste vila.
Vi ses vid kvällsmaten.
Han tänker gifta sig med henne.
Mäster Singleton.
Du är skälet till att jag är här, men du bekymrar mig minst.
Hade jag nåt val, Matthew?
Jag är en fågel från Peruland som bara upprepar mitt budskap
till den dag jag dör.
Jag har svar åt er alla.
Här kommer han, med armarna fulla.
Jag tror väl inte han har nåt att säga.
Varför bär han dina böcker, broder Edwig? Är de viktiga?
Han lämnar äntligen tillbaka dem.
De är i god ordning.
Jag minns min första måltid här i salen.
Det var god, nyttig mat. Och rikhaltig.
Och ändå stod en sjuklig, svältande pojke vid elden.
Den pojken är nu död. Förgiftad.
Mördad av en i brödraskapet.
Nån här i salen.
Det kan ni väl inte säga säkert, ändå, sir?
Simon Whelplay mördades för att han blev vittne till ett mord.
"Han var inte den förste", sa han.
Robin Singleton var alltså inte den förste som mördades här.
"Jag varnade henne. Hon var i fara," sa han.
Men hon dödades också.
Utan att nån bad för hennes själ, förutom en medellös pojke.
Genom att lägga sitt kors på vattnet visade Simon Whelplay mig dammen.
Där hittade vi henne. Den första.
Vi hittade den fattiga försvarslösa Orphan Stonegarden,
som mördades för att hon inte ville göra en munk till viljes.
Hans lustar. Så bröt han nacken på henne.
Och kastade bort henne som fiskmat.
Denne broder är skälet till att S:t Donatus ska rivas.
Abbot Fabian, här är ett kapitulationsbrev.
Det kräver ert sigill. Har ni det med er?
Mäster Shardlake, även om ni talar sanning, vilket jag betvivlar,
kan inte ett helt benediktinerkloster stå ansvarigt för en mans handling.
Inget ont mot kungen, kyrkan eller lagen har förekommit.
- Vi har följt bestämmelserna. - Jag är inte färdig än.
Ingen människa vill ju tillbringa sin evighet i helvetet.
Inte denne mordiske broder heller.
Nu kan bara Gud rädda honom.
Han behöver mängder av förböner.
Massor, en hel församling.
Tusentals röster som ber för honom om och om igen. Räddar hans själ.
För detta behöver han guld.
Ni följer nog bestämmelserna, förutom i en sak.
Det gäller försäljning av mark som tillhör klostret,
och de skatter som följer på sådan försäljning.
Jag kan inte hålla med.
Jag har personligen säkerställt att alla skatter har blivit betalda.
Det stämmer inte.
Som bevis har jag säljbreven.
Ett, två, tre, fyra.
Fyra tillfällen då mark har sålts
för summor som vida överskrider dem som redovisats i klostrets räkenskaper.
Hundratals pund som förskingrats och dolts för Kronan.
- Det kan inte stämma. - Hundratals pund som stulits från kungen.
Aldrig. Säg det, Edwig, det kan inte ha hänt.
Detta är skamligt nog skälet till att S:t Donatus stängs.
Inte på grund av slakten på oskyldiga, och nu räknar jag in broder Gabriel.
Utan på grund av stölden från kungens skatter.
Hurra och bravo, mäster Shardlake.
- Det är bestämt. - Broder Edwig.
Liksom oåterkalleligt.
Edwig, säg nåt. Förklara hur misstaget kan ha uppstått.
Broder Edwig? Ni verkar må lite dåligt.
Kan jag få se säljbreven?
Ni kan fortsätta med låtsasleken
men ni vet ju att det är sant.
Ja. Nu ser jag tydligt felet.
Felet vi gjorde var att vi övergav vår kyrka
och vår Gud.
Vi följde den lögnare och horkarl
som är kung Henrik!
Stoppa honom!
Abbot Fabian, det är ert ansvar att ta fast den mannen.
Ingen får vare sig lämna eller komma in i detta Helvete på jorden.
Öppna porten!
Snabbt, åt det hållet!
Sprid ut er!
Mäster Bugge, är portarna låsta och säkrade?
De är alltid låsta och säkrade. Vad är det frågan om?
Sprid ut er!
Mäster Shardlake, sir.
Mäster Shardlake, budbäraren är här och vilar.
- Är det dessa nyheter ni hoppats på? - Det är det.
Finns vi inte längre, sir?
- S:t Donatus? - Nej, det stämmer.
Han är borta, men kan inte ha hunnit långt.
Munkarna får hitta honom. Det är deras pensioner som går upp i rök.
- För Alice till mitt rum. - Till ert rum?
Ta henne till ditt rum, då. Svärdet är hennes.
Jag har bevis.
Hitta nu broder Edwig, död eller levande, det spelar ingen roll.
Händer detta i hela England? Att kloster stängs och en livsstil dör?
Ja, och så är det.
Vårt mål är att hålla oss nära Gud, inget annat.
Det är det ni förnekar.
Gud är inom oss, broder Mortimus.
Mer kan jag inte säga.
Ett skepp går mot Frankrike varje månad.
Jag har ofta velat åka med, det går ikväll.
Vi kan fara, Jack, du och jag. Vi hinner.
Erkänn inget för nån. Förneka allt.
Det finns hopp ännu, Matthew förstår.
Jag ångrar ingenting jag har gjort.
Alice Fewterer.
Din mors flicknamn var Smeaton.
Mark Smeaton var din kusin och din käresta
och du besökte honom i Towern.
För honom hämnades du genom att döda Robin Singleton.
- Vad svarar du? - Vad ska jag svara, mäster Shardlake?
Det var ingen hämnd. Utan rättvisa,
som är en handelsvara för er.
Mark Smeaton var en god man som inte förtjänade detta.
Han var en snäll, omtänksam man.
Vi skulle gifta oss.
Ändå dömdes mannen jag älskade
som en betydelselös pjäs i ett spel.
Man fick honom att bekänna falskt.
För folk som Cromwell har vi inget värde. Det är sanningen.
- Som också är er handelsvara. - Säg inte så, Alice.
Varför ska jag inte säga så? Blir jag hängd, Jack?
För att jag babblar och mördar Robin Singleton?
Hon talar sanning och det vet vi.
Låt oss säga det i domstolen. Jag måste tyvärr, hur orättvist det än är,
ta dig till London och ställa dig till svars.
Hon blir avrättad. Det får inte sluta så här.
Det är slut nu, Jack. Det kan du inte förhindra.
Jag är inte rädd.
Hon får stanna här.
I mitt rum.
Dörren kan låsas och jag vaktar därute.
Men hon ska inte slås i järn. Inte heller i rep.
Då så. Hon får bli din fånge.
- Varför gav du dig inte iväg? - Det fanns inget skäl då.
Vem kan ha upptäckt denna sanning?
Jag vill inte leva i Frankrike.
Jag kan inte ge dig nånting.
Din kärlek, det skulle räcka.
Jag ser till att dörren är låst. Ingen kommer hit förrän i morgon.
Hon passerar inte denna dörr, det lovar jag.
Du tror att du är så smart.
När du faktiskt kommer att ruttna i helvetet.
Du är en djävulens tjänare.
Ändå är det du som är mördare och tjuv.
Och jag skäms, ja.
Orphan skulle aldrig ha vägrat.
Hon var en frestelse jag inte stod emot.
Jag är ledsen för hennes död.
Nu är hon i himlen med Simon och Gabriel.
Tids nog kommer jag också dit.
Mitt guld köper mig upprättelse.
Ta honom nu, Jack!
Nu kommer ni.
Vi slipper en hängning.
Sov ni? Ni skulle ju vakta dörren!
- Jag sov inte. - Hur förklarar ni då att han var härinne?
- Såg ni inte när han gick in? - Jag sov inte!
- Svär ni att ni inte såg nåt? - Jag lovar och svär!
Det finns bara en dörr.
Ni visste.
Självklart, ni visste.
Ni upptäckte det när jag var i London.
Den här leder till köket antar jag.
Vi tar reda på det.
Så här försvann hon efter mordet på Singleton.
Snälla, Matthew.
Matthew, hon är borta.
Hon är borta.
Men vart? Varför följde du inte med?
Ni skulle gifta er.
Som kungens sändebud kunde jag gifta mig, ja.
Och försörja henne.
Men som trashank?
Hon är borta.
Rivningen börjar.
När de sliter ner dessa väggar kanske de hittar sin heliga relik.
Det var ingen lätt uppgift men nu är det klart.
Rättvisan, då?
Edwig är död, det är rättvisa.
Att klostret nu är stängt och dess rikedomar i kung Henriks ägo.
Det är verklig sanning. Vad som följer härnäst får vi se.
Vi fortsätter att åtnjuta deras gunst.
Och Alice Fewterer?
Jag går med på vilken sanning ni än väljer.
Robin Singletons mördare har hittats.
Men då hon försökte rymma
försvann Alice Fewterer i träsket.
Hon sögs ner i leran och dyn.
Tack.
Återstår bara frågan om Goodhap som hittades död i stallet.
- Dödad av vem? - Mäster Bugge.
Munkarna fick panik och Goodhap har också försvunnit.
Vilket väl förvånade dig, Jack? Varför?
Fast jag vet ju varför. Så att han inte rapporterade om vårt misslyckande,
och gav er en lögn, eller sanning kanske, om ännu ett mördat sändebud.
Jag ska väl tacka för att ni inte valde mig.
Hopp, fortsätt!
Vi ska inte nämna Scarnsea mer. Låt oss lämna detta ställe bakom oss.
Öppna porten!
Cromwell förtjänar inte att se dig.
Han ska aldrig få vidröra denna hand.
Aldrig.
Baserad på böckerna om 'Shardlake' av C.J. SANSOM
Översättning: Eva Söderqvist