ZÁVOD
VŠECHNY POSTAVY, UDÁLOSTI, ORGANIZACE A SITUACE JSOU SMYŠLENÉ.
Dobře.
Kolik nás tu celkem je?
Ještě jeden člověk.
Dobrý den, ráda vás zase vidím.
Dobrý den, paní Kuová.
Posaďte se, prosím.
Vítejte ve speciální jednotce.
Tak začneme, ano?
Každá organizace je trochu jiná.
A co ji žene kupředu, jsou její členové.
Ano, lidé.
Jsou to lidé, kdo vytváří její charakter.
V organizaci…
Někdo se mi líbí.
Ta žena, co jsem potkal v Santiagu.
Zase jsem ji potkal.
Zase mám motýlky v břiše.
Pořád na ni myslím.
Jde o to, kde chcete pracovat.
To je korporátní kultura, kterou potřebujeme vybudovat.
Teď…
…udržitelný byznys a vytváření zisku?
Víš, jednou chci být jako ona.
Určitě taky začínala s firemními newslettery.
Dobrý den.
Mrzí mě, čím vším jste si musela projít.
Ne, to je v pořádku.
Co mám dělat, když chci, aby mě šéfka měla ráda?
Počkejte…
Paní Paková…
Jde o to, že ona je úplně jiná liga.
Je mnohem zkušenější než já.
Ale já
na ni chci udělat dojem a získat její uznání.
Změní se to, když budete chtít.
Musíte to proměnit k obrazu svému.
Nejprve se zamyslete nad tím, jak vypadá vaše ideální prostředí.
Tím začne
tento R&I projekt.
Potřebujeme pro tento projekt vedoucího týmu.
Hlásí se někdo dobrovolně?
Já bych to rád dělal,
pokud budou ostatní souhlasit.
- Co myslíte? - Souhlasím.
Jistě, souhlasím.
Jistě, to zvládnete.
Paní Pak Jun-džo?
Ano?
Ano, také souhlasím.
Dobře, takže dohodnuto.
- Doufám, že budete dobrý lídr. - Ano.
Pro dnešek skončíme, dobře?
Dobře.
Děkuji.
Uvidíme se příště.
Díky.
Dá nám vedoucí vědět, kdy bude další schůzka?
Vytvořím skupinový chat.
Dobře. Dobrá práce.
- Díky. - Dobrá práce.
FLEXIBILNÍ PRACOVNÍ POBÍDKY
SVOBODNÁ VOLBA OBJEMU PRÁCE, PLATY PODLE OSOBNÍHO OHODNOCENÍ
VEDOUCÍ TÝMŮ MAJÍ PRÁVO NA OSOBNÍ OHODNOCENÍ
Jak vidíte, každý tým dostal přidělen projekt.
Vedoucí a členové týmů si zvolí objem práce
a celkové hodnocení výkonů u každé osoby určuje jejich mzdy.
Takže náš měsíční plat závisí na množství odvedené práce?
Ano.
Takže vyděláme tolik, kolik odpracujeme?
Přesně tak. Každý měsíc vyhodnotíme výsledky všech týmů.
Pokud pracujete na velkém projektu,
zisk bude také velký
a vaše odměny se také zvýší.
Také to umožní těm, kdo chtějí více času pro sebe,
lepší rovnováhu mezi prací a soukromím.
Co myslíte?
Bude to stačit, abyste si rozmyslela svou výpověď?
Máš hodně práce?
Co děláš?
Ale v baru touhle dobou nikdo není.
Proč najednou nemáš čas?
Tak mi pojď pomoct.
Ne, chci s tebou mluvit.
Bože.
Otravovala jsem tě někdy v práci,
abys mě vyslechla?
Ne, ale…
Nemám čas na tvoje fňukání. Mám práci.
Ta je tedy bezcitná.
NEDÁVNÉ HOVORY
Opravdu mám tak málo přátel?
No tak, Pak Jun-džo.
Žiješ úplně špatně, co?
I HE-UN SPRAVUJE WEB, ČE-MIN, SE-A MARKETING, KIM MIN-SU
PANÍ KIM HI-JUNG
Paní Kimová, to jsem já.
Vaše největší fanynka.
Kde jste?
Bože.
Jak vypadám?
- Díky. - Hezké.
Hele, Jun-džo. Učila ses někdy taekwondo?
Ano. Když jsem byla malá,
babička mi říkala, že žena musí být silná.
Taekwondo bylo to první, co mě naučila.
Tvoje babička?
Asi jsi s ní bydlela.
Muž, se kterým matka tehdy chodila, neměl rád děti,
tak mě poslala k babičce.
A je to.
Můžete se nechat zmlátit.
Stůjte rovně. Pokloňte se.
Připravit.
Začněte.
Hej, počkat. Počkej!
Ne, počkat.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Jaký máš pás?
Mám černý pás.
Bože.
Máme tu bojovníka! To je super, Jun-džo.
Ale už jsem všechno zapomněla.
Na základce jsem ale dávala pořádné kopance.
Jako ta holka předtím, že?
Takže od té doby žiješ s babičkou?
Do Soulu jsem se přestěhovala v páté třídě.
Máma chodila s jiným mužem
a tomu
jsem nevadila.
Stýská se mi po babičce. Dlouho jsem ji neviděla.
Měla bys ji navštívit.
Nebude na tebe čekat věčně.
Mimochodem, nechtěla jsi mi něco říct?
- Tady máte. Dva sodžu koktejly. - Děkuji.
- Promiňte, co si dáte? - Taky dva sodžu koktejly.
Jasně.
- Hej! - Naše koktejly.
Chviličku, prosím.
- Ahoj, Un! - Ahoj.
Co se to tu děje?
Co to má být? Co se děje?
Nějaký herec nebo umělec prý o baru napsal na sociální sítě,
že je super a můžeš si přinést jídlo.
Hej, nekoukej a obsluhuj.
Já?
Sotva zvládám objednávky.
- No tak. - Kam patří tohle?
- Tamhle. - Dobře!
- Un!
- Ahoj. - Co se tu děje? Co se stalo?
Všichni se ptáte, proč mám zákazníky,
je to trochu urážlivé.
Nějaká celebrita napsala o Utopii na sítě!
Dobře, chápu.
Potřebuješ pomoct?
Rozhodně. Prosím.
Vezmeš objednávky?
Objednávky. Dobře.
Kdo si chce objednat?
- Zvedněte ruku. - Já!
Prosím, zvedněte ruku!
No tak, to zvládneš.
Na který stůl?
Dobře.
- Vaše objednávka. - Díky.
Hej, ti dva pořád čekají.
Vaše koktejly. To je vaše?
Dobrou chuť.
- Vyfotíte se se mnou? - Já? Proč chcete…
Protože jste hezký.
No tak.
Poznala jsem ho v páté třídě ve škole, když jsem se přestěhovala do Soulu.
Říkala jsem si: „Jak může být kluk tak hezký?“
Měl tak světlou pleť.
Já běhala po venkově,
- a byla jsem opálená. - Jste hezký.
Jste tak hezký.
Ale víš…
Raz, dva, tři.
Ze všeho nejvíc
se mi líbily jeho krásné oči.
ROK 2001 DVANÁCTILETÁ JUN-DŽO, UN
Dnes byl dobrý oběd, že?
Ano, byl.
Jaká příloha ti nejvíc chutnala?
Ty párky.
- Hej, podívej se na mě! - Mně taky.
Sakra, neslyším tě!
- Hej. Podívej se na mě. - Zvedni hlavu.
- Hej! - Hej!
- Přestaň! - Kam jdeš?
Co mám přestat? Kam jdeš?
- Nikam nejdeš! - Tvůj táta je ve vězení.
Není z naší třídy?
Ano, to je Rju Če-min.
Ten bledý kluk? Nejlepší ze třídy?
Nemůžeš někoho soudit podle barvy kůže.
- Hej. Jdeš do vězení? - Přidáš se k němu?
Proč mu to dělají?
Hej, kam jdeš? Tohle je legrace.
- Podívej se na mě. - Če-minův táta je ve vězení.
Kam si myslíš, že jdeš?
Bože!
- Všichni jsou z téhle čtvrti. - Kam jdeš?
- Nehýbej se. - Nehýbej se!
Myslí si, že dělá ostudu.
Proč se po něm vozí, když ve vězení skončil jeho táta?
Hej! Pusťte ho!
Hned!
- Říkám, ať ho pustíš! - Počkat…
Hej.
Počkej!
Všichni chodí na taekwondo.
Ty malej…
Hej!
Nebreč.
Není tvoje chyba, že máš tátu ve vězení.
Měl v očích slzy
a třpytily se.
Cítila jsem tady šimrání.
Čistá dětská láska.
Tak se mi začal líbit.
Řekla jsi mu, co cítíš, ale on tě odmítl?
Proč jsi to neudělala dřív?
Ve 20, když jsi byla mladší.
To je dlouhý a komplikovaný příběh,
ale zkrátka
to nebylo dobré načasování.
Načasování.
To je důležité.
O tom
jsem vlastně mluvit nechtěla.
Tak o co jde?
Ven s tím. Jinak onemocníš.
Če-min mě odmítl, protože má rád někoho jiného, víte?
Ano.
Ta osoba, kterou má rád, je naše CCO.
Naše CCO. Je to velká šéfka.
A ona je hlavní důvod, proč jsem v tomhle oboru.
Jmenuje se Ku Ji-džung. Znáte…
- Paní Kimová, jste v pořádku? - Ano, promiň.
Bože.
Svět je malý.
Ku Ji-džung a já
jsme spolu pracovaly v novinách.
Cože?
Ano.
Díky za pomoc.
Jdu si zapálit.
Vážně se ti tu líbí?
To je divné.
Myslel jsem, že máš ráda jen bary s dobrým jídlem.
Tady nic k jídlu není.
Ale je tu něco ještě lepšího.
Poslouchej.
Jsi její kamarád, tak to budeš vědět.
Co by Un udělala kdybych jí řekla, že se mi líbí?
„Sklapni a vypadni“?
Ale poslední, s kým jsi chodila…
Jo, byl to chlap.
Na tom nezáleží.
Co tím chceš říct?
Mám se jí zeptat?
Ne, jistěže ne. Zeptám se jí sama.
A co pak?
Jen mi dej nějaké informace. Kdo je její typ?
Myslím, že se jí líbí…
někdo, jako jsi ty.
- Vážně? - Ano.
Není hetero, že ne?
Na to se jí musíš zeptat sama.
Na to ti já odpovědět nemůžu.
Zatím jí nic neříkej.
Un, nemáš hlad? Chceš si objednat jídlo?
Mám strašnou chuť na kuřecí pařáty.
Kuřecí pařáty? Dobře.
Kde je Jun-džo?
Přesně.
Proč tu není Jun-džo?
Přišel jsem za ní.
Zdála se být smutná.
Proč?
Myslím, že o to odmítnutí nejde.
Nestalo se něco jiného?
Někoho odmítli? Koho?
Už půjdu.
Počkat, koho odmítli?
Zase jsi někoho odmítl?
Asi jsi pořád oblíbený.
Pleteš se. Mě taky odmítli.
Páni, to je zajímavé.
To je fuk, vy dvě si užijte ty svoje kořeněné kuřecí pařáty.
Mějte se.
Kdo? Kdo koho odmítl?
Nevím.
- Páni. - Jak dlouho to potrvá?
Asi 30 minut?
Když jsme se potkali v New Yorku,
taky jsme pili víno.
Myslel jsem, že jsem na tebe zapomněl.
Ne,
chtěl jsem zapomenout.
Protože myslet na tebe bylo moc těžké.
Ale teď…
pořád myslím
na všechny naše krásné společné chvíle.
Če-mine.
Omlouvám se za to,
co teď řeknu,
ale mezi námi
už nikdy žádný vztah nebude.
Pokud si děláš naděje,
ráda bych si to vyjasnila.
Takhle ses tvářila,
když ses se mnou rozcházela.
Teď vím,
že když se tak na mě budeš dívat, nezáleží, co řeknu nebo jak se snažím,
nikdy nezměníš názor.
Byl jsem moc mladý.
Má budoucnost byla nejistá a nejasná,
ale myslel jsem, že teď když je všechno
jinak,
mohl bych mít šanci.
Zavolej mi, když budeš chtít na oběd nebo na drink.
Budu tvůj kamarád.
Jsem ráda, že to bereš líp, než jsem myslela.
Tvářím se v pohodě, protože jinak
bych se cítil trapně.
Jasně.
Uvidíme se v práci.
Víte, lidské srdce je zvláštní.
Mám tak smíšené pocity.
Když mi o ní Če-min řekl,
naštvalo mě to a žárlila jsem.
A co chceš dělat teď?
Chápu, že je to matoucí a že tě jejich minulost trápí.
Ale…
jsou tvoje pocity, Jun-džo.
S nimi to nemá nic společného, že ne?
Ano, máte pravdu.
Máte naprostou pravdu.
Chci udělat dojem na paní Kuovou a předvést se.
Musím se přes Mina rychle přenést.
Ano, ale netlač na sebe, ano?
Někdy se musíš nechat unést city.
Chci na něj rychle zapomenout.
Dobrý den.
Můžete si sednout ven.
- Tamhle? Dobře. - Ano.
Dobře, díky.
Pane So.
- Chcete jít ven? - Ano.
Jun-džo?
Ahoj, Tong-hune!
Jste tu všichni?
- Hi-jung. - Počkat…
Sedíme tam.
Jsou tu všichni? Dobře.
Měla bych je jít pozdravit. Hned se vrátím.
- Dobrý den, paní Kimová. - Pracovali jste?
Ano.
Skvělá práce, všichni.
- Kup jim dobré jídlo. - Zrovna jsem to chtěl udělat.
Bezva. Víte co?
Dnes jsem měla lekci taekwonda.
- Taekwonda? - Taekwondo?
Soupeřila jsem
s jednou malou holkou
a celou dobu jsem jen utíkala
- a nakopala mi zadek. - Ale ne.
- Měla jsem moc práce s utíkáním…
Hi-jung se zapovídala, tak jsem přišel já. Nevadí to?
S taekwondem končím.
Už se tam nevrátím.
- Děkuju. - Děkuji.
Nedělejte si starosti.
Už mám dost. Měla bych jít domů.
Ale ne.
Měli jsme štěstí, že jsme se potkali. Nepustím vás.
Nejdřív tohle.
To není fér.
Pila jsem víc než vy.
Jistě. Tak vás doženu.
Ne, to není…
To nemusíš.
- Počkej. - Moc vám děkuju, paní Kimová.
Měla bych se starat o tebe.
- Dnes… - To ne.
Hej.
Vy někam jdete
- beze mě? - Ne.
- Nikdy. - Paní Kimová…
Já vím, že jo.
Měli bychom jít domů.
- Jeďte rovnou domů. - Jedete někam beze mě.
Zavolám vám!
- Dovezte ji bezpečně domů. - Paní Kimová, opatrně!
- Dobrou noc. - Můžu jít s vámi.
- Dobrou noc. Ahoj. - Ahoj!
- Dobře. Dobrá práce. - Díky. Nashle.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Druhé kolo?
- Ano? - Druhé kolo?
- To zní dobře. - Půjdeme?
Vy se k nim nepřidáte?
Vím, že bych neměl.
Aha. „Osamělý šéf.“
Chcete si dát ještě drink?
Bože.
Asi byste měl jít domů.
Ne, jsem v pohodě.
Hodně jsem toho vypil, abych vás dohnal.
Přesně. Pil jste moc rychle.
Bože. Kde bydlíte?
Ne, to je v pořádku. Vezmu vás domů.
Ne, pane So. No tak, jakou máte adresu?
Jsem v pořádku.
Nejste.
Bože.
Pane, do Jamsilu, prosím.
Nemůžete ho tu jen tak nechat.
Dobře, pojedu s ním.
Už jsi v práci?
Sejdeme se na schodišti?
Ahoj, jsem tady.
Co se děje?
Co je to tentokrát?
Bože, málem mě to zabilo.
Proč jsi vyběhl nahoru? Je tu výtah.
Co?
Máš pravdu.
Pak máme schůzku speciální jednotky, že?
Musíme se dál vídat v práci,
tak mě napadlo, že to urovnám.
Nějakou dobu se od tebe budu držet dál.
I když jsme kamarádi, asi to potřebuju.
Vím, že je to sobecké a cítím se
kvůli tomu špatně, ale…
Ne, to je v pořádku.
Prostě dělej, co ti říká srdce.
Dělej, co chceš.
Vím, že je těžší předstírat,
že se nic nestalo.
Dělej, co chceš.
Zase ses poprala?
Nejsi na to už stará?
Máš pravdu.
Tak dobře.
Tak já půjdu.
Jun-džo.
Poslouchej.
Ať to netrvá moc dlouho.
Uvědomil jsem si,
že nemám moc přátel.
- Paní Kimová. - Dobré ráno.
Dobré ráno.
Užili jste si večer?
- Ano, paní Kimová. - Ano?
Stalo se včera panu Soovi něco?
Nešla jsem dřív než on?
Máte pravdu.
Před chvílí přišel a byla jsem dost překvapená.
- Proč? - Měla byste za ním zajít.
Dále.
Pane So, stalo se včera něco?
Pane So.
Bože! Co to máš s obličejem?
Spadl jsem do růží.
Cože?
Před mým domem je růžový keř.
A já se do něj svalil.
Počkej, jak?
Pane So.
Ne, to je dobré.
Můžete jít. Tohle je můj dům.
- Dobrou noc. - Dobrou noc.
Zvláštní.
To nejsou dveře.
Měly by se otevřít.
- Co? - Pane So.
To nejsou dveře.
Jsou napravo…
Dobrou noc.
Ano.
Proč nejdou otevřít?
Podívejte se doprava. Napravo.
Pane So!
- Pane So. - Ano.
Jste v pořádku?
Kéž bych si
nic z toho
nepamatoval.
Bože.
Hej.
Jun-džo musela mít dlouhou noc.
Bože.
Byl jsi u doktora?
Jestli ne, měl bys jít, než se ti ty rány zanítí, ano?
A nezapomeň Jun-džo pozvat dobré jídlo, ano?
To bych měl, že?
No tak, samozřejmě.
Něco dobrého.
A nějakou dobu nepij, dobře?
PROJEKT R&I TÝDENNÍ PLÁN SPECIÁLNÍHO TÝMU
Do příště vymysleme otázky k průzkumu.
Můžu něco navrhnout?
I přes přínosy projektu R&I se zdá,
že většinu zaměstnanců nezajímá.
Kromě nás z PR a HR týmů
ani nevědí, že ten projekt děláme.
Možná proto, že jsme teprve začali.
Přemýšlela jsem
a napadlo mě uspořádat něco,
co upoutá pozornost, než začneme s průzkumem.
Anonymní videokonference.
Pořádáme videokonferenci,
kde zaměstnanci můžou
otevřeně mluvit o tom, co od firmy chtějí a co se jim na ní nelíbí.
Mohou používat přezdívky
a mohou se rozhodnout vypnout kamery nebo si rozmazat obličej.
Takže jako 100minutová debata. „100minutová debata Seyongu.“
„Zasedání rady Seyongu.“
- To je otřepané. - Zní to moc staromódně.
„Seyong, neznámé místo.“
To je super.
Co to zkrátit
a nazvat to „SNM“?
To se mi líbí. SNM.
Tak jdeme do toho?
Dobře.
Dobře!
Takže vy máte na starosti SNM, paní Paková?
Ano.
Jestli chceme použít firemní videokonferenční systém,
musíme se sejít i s IT týmem.
To je vše.
Jste v pořádku?
No, ano.
Míváte často závratě.
Byla jste u doktora?
Umím se o sebe postarat.
Korporátní kulturu nezměníš několika dotazníky.
Možná teď mluví o korporátní kultuře,
ale nakonec budou mít problém se systémem hodnocení.
Že?
Nedělá na tom i HR?
I když projekt vede PR oddělení, potřebujete nás,
ať už jde o hodnotící systém, nebo ne.
Takže letos děláme OH jako obvykle?
Prý se to odloží.
Počkat, to se říká?
To snad ne. Myslím, že na projektu R&I přece jen záleží.
Letos bude OH jako obvykle.
I kdyby ho nakonec změnili, trvalo by to.
Pokud ano, jak přesně ho změní?
Nebude to jako v těch firmách,
kde podřízení zaměstnanci hodnotí své vedoucí, že ne?
To nevím, protože nejsem v projektu R&I.
Jejich vedoucí je…
zástupce Rju Če-min ze druhého PR týmu.
Ty bys měl znát jeho styl.
Ten ale stoupá, co?
Měl ses se k němu chovat líp.
Jak jsem se k němu mohl chovat líp?
Byl jsem na něj milý, ale on si jen dovoloval.
To je dnešní mládež.
Nejsou jako my.
Jejich práce pro ně není všechno.
Če-mine, utíkej.
Cože?
Hej, Mengu!
Tady.
Sakra.
Je pozdě.
Bože.
Dvě mouchy jednou ranou.
Podívejte, koho tu máme.
Pilíře Seyongu. Tři mušketýři, kteří drží Seyong.
Naši drazí vedoucí týmu.
- Skutečné - Skutečné
- Tohle je skutečné - Tohle je skutečné
Sun-te, chceš být povýšen na ředitele, že?
Ano, přesně tak.
Hej, já taky!
Prosím?
Taky chci být mladší výkonný ředitel.
Sun-te i já budeme mladší výkonní ředitelé.
Jasně. Můžeš být rovnou CEO.
Jo.
Chceš být tentokrát vedouci, že?
Tak…
s ním vycházej.
- Skutečné - Skutečné
- Jsi dobrý. - To bylo perfektní!
- Jsi skvělý zpěvák. - Díky, pane Mengu.
Hej.
Pojďte sem.
Tady.
Vemte si to.
Napijeme se a zapomeneme na rozpory.
Dobře?
No tak! Napijte se se mnou.
Nepleťte se do toho. Bože.
Chcete proplést paže?
Bože, vážně.
Vypijte to.
Hej, počkej! Tady.
Bože, ty idiote.
No tak. Nemějte oblíbence.
Tak dobře.
Tady.
Hej! Zazpíváme si. No tak.
Bože, ty nezavřeš hubu. Ty jeden…
Přestaň blbnout.
No tak, budeme zpívat.
Do toho!
Jo!
Bušilo mi srdce
Někdo mě honil
Na okraji temného útesu Není cesty dál
Song Sun-te!
Ať dojede domů v pořádku.
Můžete jet, pane.
Pojedete spolu někam beze mě, že?
Jistěže ne. Zítra musíme do práce.
- Dobrou, Če-mine! - Dobrou noc, pane.
- Nashle. - Tak. To je ono.
- Dobře. Už jdu. - Dobře dojeďte, pane!
Pane Čchoii, tady.
No tak.
Bože, pozor.
Tudy. Pozor.
Pane Ka, pojďte domů. Tady.
Pozor na hlavu!
Šťastnou cestu!
Dobrou noc, pane!
Hej.
Co tu ještě děláš?
Mám ti zavolat taxík?
- Jak to, že ti to tak jde? - Co?
Neděláš to pro zábavu, že ne?
Neumím to jako ty.
Budeš dobrý i jako manažer.
Myslíš?
Jo, máme to tak.
Protože jsme se to naučili od ostatních.
Jasně.
To nemůžeš vědět.
Nejsi jeden z nás.
No tak, zase mezi nás stavíš zeď.
Říkám ti. Narodil jsem se v 90. letech,
ale blíž k 80.
SEYONG, NEZNÁMÉ MÍSTO!
SNM?
Jak pokračuje projekt?
Informovali jsme všechny zaměstnance o termínu
a připravili videokonferenční systém.
Mají přístup ke konferenci přes odkaz, ať jsou kdekoliv.
Těším se jsem a zvědavá, jak to dopadne.
Starosti nám dělá jen počet účastníků.
Přemýšlíme, jestli by mělo být povinné,
aby se zapojil aspoň jeden z každého týmu.
Ne.
Nikoho nenutíme.
Bude lepší, když se zúčastní dobrovolně.
I když se zúčastní jen pár dobrovolníků,
budou upřímnější než stovky lidí,
kteří jsou nuceni se zúčastnit.
Zajímalo by mě, jestli existuje firma, která pořádala videokonferenci
pro všechny své zaměstnance.
Myslím, že ne.
Dala byste si šálek čaje?
Ano, ráda.
Paní Kuová!
Uvnitř na vás čeká host.
Ale já nikoho nečekám.
Prý je to vaše dcera.
Omlouvám se.
Ten čaj musíme nechat na jindy.
Jistě.
Omlouvám se.
Nazdar.
Ano.
Ahoj.
Vždycky jsem si říkala,
jakou práci děláš a kde pracuješ.
Když jsi byla v USA, nemohla jsem se podívat.
CCO KU JI-DŽUNG
„CCO Ku Ji-džung“.
- Ju-džin… - Už mě nekontaktuj.
Nedělej, že mě po takové době znáš.
Opustila jsi mě, abys mohla žít svůj život.
Je pozdě si vzpomenout, že máš dceru
a že ti na ní záleží.
Je mi z toho zle.
Odešla jsem ze školy dřív, abych ti to přišla říct.
Od zánětu slepého střeva
na základce jsem nikdy nechyběla.
Ne že by tě zajímalo, jestli mám apendix.
Neměla by ses omluvit?
Neumíš se mnou ani mluvit.
Jak ses vůbec stala PR specialistkou?
Jsi fakt k pláči.
Kde jsi?
Taky jsem ze školy odešla dřív.
Vím, že jsi lhala o menstruačních křečích.
Kde jsi?
Hej. Ne, tam nechoď. Pojď dolů!
Všechny je zabij. Jak…
Ne, hej!
Sakra.
Zatraceně. To je fuk. Zastřel je všechny!
Jak to šlo s tou ženskou, co tě opustila?
Jo, bylo to skvělý.
Neřekla mi ani slovo.
Sakra.
To se k tobě vůbec nehodí.
Vážně? Je to divný?
Jo, zatraceně divný.
Kdyby to šlo, tak se to naučím.
Neobtěžuj se.
Víš, nadávání
nepřichází odsud.
Je odsud.
Aha.
Není snadné to udělat tak, aby to znělo přirozeně.
Hej. Za dveřmi!
Kde? Nevidím je.
Ne! Dostali mě.
Drž se. Všechny ty zmetky zabiju.
Dostanu je všechny. Teď tě zachráním.
Vyhráváš.
Myslel jsem,
že práce pro jednotku nemá ovlivnit vaše povinnosti tady.
Prosím?
Na ničem jiném přece nepracujete.
A dřete na tom, asi proto, že je to pro CCO.
Nedělám to na úkor svých povinností tady.
Tak byste si měl vzít tenhle úkol.
„Projekt přínos společnosti“?
V Čchangwonu?
Víte, že tam máme továrnu, ne?
Je to akce pro místní rozvoj,
kde lidem podáváme doplňky stravy.
Je to dobrovolnická práce.
Tentokrát to vezmete vy.
Potřebují někoho z našeho týmu, kdo se bude starat o doplňky,
fotky a tak.
Ale stojí tu, že je to váš projekt.
Říká se tomu sdílení břemene.
Jsme tým, ne?
Co? Máte s tím problém?
Jsem přece váš nadřízený.
Pane Rju Če-mine!
- Ano, pane. - Dobrý den, pane Ki. Vy jste tu taky.
Dobrý den, pane Songu.
Musím si vzít pana Rjua zpátky do týmu.
Bez jeho tiskových zpráv
si obchodní tým stěžuje, že odvádíme špatnou práci.
Nemám pravdu?
Myslí si, že jen zkopírujeme popis výrobku
a nazveme to tiskovou zprávou.
Bylo tam i pár překlepů.
Takže všechno v pořádku?
Můžete se vrátit.
Ano, pane.
Hej, pane Mengu!
Nechte pana Rjua, ať se stará o proteinový prášek.
Posílili to, aby zvýšili prodej, takže chci někoho dobrého.
Slyšel jste mě? Proč nic neříkáte?
Ano, pane.
Mimochodem,
jde všechno s tím R&I projektem dobře?
Ano.
Určitě to zvládnete. Jste chytrý muž.
Kdyby něco, dejte mi vědět.
Pomůžu vám.
Dobře.
Každou minutu mění názor.
CENTUM 100 POPIS PRODUKTU
CENTUM 100
CENTUM 100 PROTEINOVÝ KOKTEJL CHARAKTERISTIKA
VE ZDRAVÉM TĚLE ZDRAVÝ DUCH
VÍTEJTE! NYNÍ JSTE SOUČÁSTÍ KOMUNITY
HODNOCENÍ PRODUKTU
NECHUTNÁ TO JAKO CENTRUM 100, ZMĚNILI HO?
ZMIŇUJÍ VYRÁŽKU A BOLESTI BŘICHA…
CENTRUM 100 OD SEYONG SMRDÍ, NE?
PROČ TO MÁ ŠPATNÉ HODNOCENÍ?
OCHUTNAL NĚKDO? TAKY MÁTE PROBLÉMY SE ZAŽÍVÁNÍM?
PO TOM KOKTEJLU MÁM VEDLEJŠÍ ÚČINKY
POŠLAT ZPRÁVU
Haló, tady Rju Čemin z PR týmu Seyong.
Chci se s vámi setkat a dozvědět se
víc o vedlejších účincích, které pociťujete.
Budu čekat na vaši odpověď.
Myslela jsem, že proteinový prášek mám na starosti já.
Pro jednoho je to moc. Spolupracujte s paní Pakovou.
Už jste někdy pracovala s proteinovým práškem, že?
Ano, s proteinovým chlebem?
Ano. Byl to velký hit, že?
Nemají hodně společného?
Ale tohle je první produkt, který mám na starosti…
Ano, já vím.
Nechte ji, ať vám pomůže.
Ráda bych se toho projektu ujala.
Pomůžu Či-hjo v práci.
Už na tom pracuje, takže myslím, že by to měla převzít ona.
Ano, dohodněte se. Ale jste její nadřízená,
takže za výsledek zodpovídáte vy.
Ano, madam.
Vraťte se k práci.
Uděláme to takhle.
Je to dané a už to probíhá.
Či-hjo.
Budu dělat, co mi řeknete, ano?
Jen se se mnou snažte spolupracovat.
Víte, že jsem dobrá.
O všem rozhoduju já, tak už od vás nechci slyšet ani slovo.
Zkouška SNM v hlavní zasedací místnosti A za 30 minut.
CENTUM 100 ONLINE PROPAGACE PROTEINOVÝCH KOKTEJLŮ
I SUNG-HUI HR
Jsme tam.
Sung-hui, vidíte mě?
Ano, vidím.
Myslím, že spojení je dobré.
Vidíte mě?
Ano, slyším vás. Vypadá to dobře.
Taky mě vidíte?
Ano, vidím tě.
Můžete tu kameru vypnout?
Dobře. Vydržte.
I SUNG-HUI HR
Co kdybychom jim přidali
počet let práce v Seyongu k nickům?
Je to anonymní konference, ale mohlo by to pomoct.
Ano.
Dobře, to zní dobře.
Vypadá to dobře, co?
Ano, je to dobré.
S tou prodlevou nic nenaděláme, že?
Ne, asi ne.
Půjdu.
- Díky. - Díky, kámo.
Zítra je víkend.
Sobota 14:00.
Co když se na tu videokonferenci nikdo nepřihlásí?
Džo.
Nečekej od toho moc.
Seyong se ještě nikdy nesnažil zaměstnance vyslechnout.
Lidé na to nejsou zvyklí.
Dobře. Děláme, co můžeme.
Hej, Džo.
No…
Už si nedržíš odstup?
Ne, omlouvám se.
Nepotřebuješ víc času?
Soustředím se na práci a cítím se líp.
Ty jsi vážně beznadějný případ.
Jde ti jen o práci.
Já vím.
Co kdybychom si na oslavu přátelství
dali vepřové nožičky a sodžu?
Už něco mám.
S kým?
S panem So.
- Chce se mnou o něčem mluvit. - Opravdu?
Půjdu s tebou. Jdeme.
Zbláznil ses? To ne.
Co?
Není to jen večeře?
Proč bych se zbláznil?
Proč se k vám nemůžu přidat?
Vepřové nožičky? Proč…
Dneska jsem na ně dostala chuť, když o tom někdo mluvil.
Aha…
Mohli jsme jít do hezčího podniku.
Pane So, můžete si sednout sem.
Jistě.
Posaďte se, prosím.
Je to výborné.
O čem jste se mnou chtěl mluvit?
Chtěl jsem vám poděkovat za ten večer.
Zranila jste se, když jste mi pomáhala, že?
Ne. Už jsem na to zapomněla.
Raději nevzpomínejte, co se stalo, když jste byl opilý.
Snažil jsem se zapomenout, ale nešlo to.
Chápu.
Do růží se nepadá každý den.
Chtěl jsem se zeptat…
Ano?
Šla byste se mnou na oficiální rande?
Cože?
Co to dělá?
Zvete mě snad na rande?
Ano.
Já…
líbíte se mi, Jun-džo.
Proč jsi tak rozrušený?
Dobře.
Jasně.
Vyjdu si s vámi.
Překlad titulků: Lela Bernatova