CURSA
Ți-a căzut asta.
EPISODUL 1
Vă rog să amplasați frumos funda.
Hai să punem bannerul.
VIZIONARE PE ACOPERIȘ CU LOMOCON
Puțin mai sus în dreapta.
Da, arată bine.
Lăsați-o așa.
Bună, sunt Park Yoonjo, de la PR Joa.
Am închiriat 50 de scaune, dar n-au sosit toate.
- Doamnă Park! - Le puteți trimite acum?
Stați puțin. Ce e?
Trebuie să vezi asta!
Ne lipsesc vreo zece.
N-are cine să le livreze?
Poate cei care au fost aici…
Domnule! Aici, sus!
Stai! Nu pleca încă! Domnule!
Hei, ce faci?
Nu…
Scaunele nu sunt aici și n-are cine să le livreze.
Doamnă Lee, n-am timp să vorbesc cu tine acum.
Ba ai timp!
Uite, 90% dintre invitați au spus că nu mai vin.
Avem destule scaune. Mai mult decât suficiente.
Ce facem?
Va fi un dezastru.
Un film clasic din anii '90? Da, e perfect pentru tema retro.
Ce rost are să-l vedem dacă nu va fi nimeni născut în anii '90?
Dră Lee, hai să ne invităm toți cunoscuții.
Uite ce vreme frumoasă e!
Crezi că oamenii ar prefera să stea degeaba acasă?
Ar trebui să sunăm cât mai mulți apropiați.
Apropo, de ce nu a sosit noua angajată?
Absolventa Universității din Seul?
Chiar nu înțeleg.
De ce ar vrea un absolvent al US să lucreze aici?
E așa greu să-ți găsești de lucru?
Eu nu înțeleg de ce n-o văd aici.
Domnișoară Shin Jihyo, unde ești acum?
- Hei! - Hei, Jihyo!
Alo? Da, o clipă.
Hei, ascultă-mă. Am zis că am nevoie de o zi liberă înainte să mă angajez.
Nu, directoarea a fost deja de acord cu lucrul ăsta.
Ce? E „Park Yoonjo”, nu „hei”?
Doamne…
Da. În regulă, domnișoară Park Yoonjo.
Deci vrei să vin acum?
Câți oameni pot să aduc cu mine?
- Bună! - Bine ați venit!
- Bună! - Poftim.
- Luați fiecare câte una.
Să vă fac turul. Urmați-mă.
Bună.
Ați ajuns la LOMOCON…
- Ați ajuns. - Bună, a trecut ceva timp.
- Aici aveți niște mâncare. - Bun, să bem! Noroc!
Eu nu apar în cadru!
Bine, să-i dăm drumul.
Jo!
Pe bune, de ce ți-a luat așa de mult? Te-am sunat acum câteva ore.
Tu ești cea nebună, mi-ai zis să închid barul ca să vin să mă uit la film.
Oricum nu ai clienți până la zece.
Ba am. Sala era plină.
Petrecerea de după vizionare va fi la barul tău. Hai.
Bine, fie.
Dar n-ar trebui să dai bannerul ăla jos?
Oamenii născuți în anii '90? Unde sunt?
Unde?
Chiar aici. Noi două.
Ne-am născut în 1990.
Tot anii '90 sunt.
Și, de asemenea…
- Bună! - Bună!
- Hei!
- Ia să văd. - Arătăm al naibii de bine!
SORA MAI MICĂ A LUI YOONJO, ADOLESCENTĂ
Arătăm bine. Hai să mai facem poze!
- Haide. - Sunt și eu în poză?
MAMA LUI YOONJO, PESTE 50 DE ANI
FOST SUPERIOR AL LUI YOONJO, PESTE 50 DE ANI
Da, aici. Vor veni mai mulți oameni.
Nu vă faceți griji, dle.
CLIENTUL, 40 DE ANI
DIRECTOR PR JOA, 40 DE ANI
- Da. - Ești sigură?
Da, desigur.
- Adică… - Pe partea asta.
Bine.
Nu pot să cred că avem atâția oameni și niciunul n-are între 20 și 30 de ani.
Dnă Lee. Hai să facem ce am pregătit.
Provocarea cuvintelor de final? Bine.
Provocarea cuvintelor de final?
PROVOCAREA CUVINTELOR DE FINAL, CU LOBOCON!
Oameni născuți în anii '90.
Acesta este un eveniment pentru tinerii între 20 și 30 de ani,
în care le luăm portretele de înmormântare cu ultimele lor cuvinte.
ÎMI DONEZ AVEREA DE O SUTĂ DE MILIARDE SOCIETĂȚII
Pot s-o trimit pe asta? Uite, e Haejo!
Dar nimic trist sau deprimant.
E o provocare veselă pentru cuvintele lor finale.
Ideea e că trebuie să fie ceva vesel.
Ceva ce doar cei născuți în anii '90 pot face.
Te omor dacă plângi.
M-am săturat!
SUNT SĂTUL, DAR MAI VREAU!
SĂ IUBIM ȘI ÎN VIAȚA VIITOARE BĂRBAȚII SUNT CEI MAI BUNI
Nu e nimic mai bun ca iubirea.
De ce e așa serioasă?
Habar n-am.
„Îmi pare rău, dar sunt pe moarte.
M-am bucurat să vă am în viața mea.”
Ce se întâmplă?
Vă rog, lăsați-mă să păstrez poza asta.
Am nevoie de un portret pentru înmormântarea mea.
De ce vorbește despre portretul ei de înmormântare?
Oameni buni.
Sunt foarte fericită datorită vouă.
Am putut călători mult cu voi.
Vă mulțumesc.
- Chiar plânge. - Ce-i cu ea?
- Ce se întâmplă cu ea? - Ea e…
- Nu-mi vine să cred. - Ce spune?
- Ce se întâmplă? - De ce nu ne-ai zis mai devreme?
- De ce? - Ce se întâmplă aici?
Hei!
Lucrurile devin ciudate.
Pentru că știam că veți fi așa!
Nu! Trăim împreună și murim împreună!
Nu e corect!
Poftim. Treci în spate.
Hai să bem până cădem lați!
- Toarnă! - Faceți loc!
Așa.
- Uite băuturile noastre. - Hei!
La urma urmei, ce înseamnă viața?
Am adus soju!
E ca un pahar, să știi.
- Dacă e gol, îl umpli! - Dacă e gol, îl umpli!
Dacă e gol, îl umpli!
Domnule!
Vorbiți mai încet! Ne uităm la un film!
- Liniște, vă rog! - Ce-ai zis?
-Dacă vrei să bei, du-te naibii la un bar! - Hei!
- Am venit să vedem un film! - Ce-ai zis?
- Taci naibii din gură! - Tu…
- Hei! - Încetează.
- Ce-ai zis? - Nu.
- Îmi pare rău. - Ce-ai zis?
- Incredibil! - Lasă-le în pace.
Copilul ăla n-are maniere.
Hei! Nu plângeți!
Ce e de făcut în viața asta? Bucurați-vă de fiecare clipă până murim!
Pentru Dumnezeu, faceți liniște!
Nu sunteți singuri aici.
Ne uităm la un film!
Am aflat azi că prietena mea e pe moarte!
Nu vezi că încercăm să ne uităm la un film?
- Îmi pare rău! - Hei!
- Nu sunteți singuri aici! - Lasă-mă să mă uit la film!
- Îmi pare rău. - Dumnezeule!
La fel ca nenumăratele poze din memoria mea,
știu că iubirea va deveni o simplă amintire în timp.
Dar tu nu ai devenit niciodată o amintire.
Am putut pleca cu dragoste în suflet datorită ție.
Aș vrea să-ți mulțumesc pentru asta.
#FILM ANII 90 #CRĂCIUN ÎN AUGUST #APARAT FOTO PE FILM
#PROVOCAREA CUVINTELOR FINALE
#NĂSCUT ÎN ANII '90…
Nu adăuga „născut în anii '90”.
Eram doar trei. Tu, eu și Lee Siljang.
Dar nu era nimeni între 20 și 30 de ani. Asta e problema.
Dar a fost emoționant.
Dar nu și vesel, nu?
Deloc.
Să schimb numele provocării?
Nu „ultimele cuvinte voioase ale celor născuți în anii '90”,
ci „ultimele cuvinte ale oamenilor de toate vârstele”?
- Poți face asta? - Nu, nu pot.
Clientul e interesat de cei născuți în anii '90.
Pe bune? Asta numiți voi promovare?
- Îmi pare rău. - Doamne!
Nu, nu mă opri!
- Lasă-mă! - Nu încercam să vă opresc!
- Nu mai zi nimic! - Nu încercam să vă opresc!
- Nu v-am atins, dle! - Serios acum! Azi a fost…
La naiba!
L-a prins?
Dar eu sunt aruncător rapid.
- A fost o aruncare bună. - Măi să fie.
- A jucat baseball? - O s-o întreb.
- Iau eu floricelele. - Sigur. Le-am făcut azi-dimineață.
- De ce sunt așa bune? - Sunt bune?
- La evenimentul… - Ce floricele bune faceți.
Nou-venita de la US și-a închis telefonul și n-a mai apărut.
Cine?
O fată oarecare.
Bea.
Nici măcar nu merit să beau.
Ai zis că dai aici petrecerea de după film.
Așa că trebuie să bei.
Da, doamnă. O să beau toate sticlele.
Bine.
Of…
Ce cocktail bun.
Apropo, de ce n-a venit Jaemin?
Ai pus filmul lui preferat.
S-a dus cu cortul.
Îi place să facă asta în ultima vreme.
Cu cortul? Singur?
Nu știu.
Poate are vreo iubită secretă, cine știe?
Ar trebui să-mi trăiesc viața ca Jaemin.
Lucrați în același domeniu. Te întâlnești vreodată cu el?
Nu, niciodată.
El e în echipa de RP a unei companii mari, în vârful lanțului trofic.
Eu lucrez la o agenție mică, deci sunt la baza lanțului trofic.
E o clasă socială crudă.
Of, sunt atâtea lucruri care mă fac să vreau să beau.
Măi, e prea mult. Dă-mi soju și gata.
- Ar fi mai bine, nu? - Da.
Hai s-o facem.
CHOI HYEYOUNG
Ia uite cine mă sună. Reporterul meu preferat, Choi.
Ce plăcere.
Unde ești?
Nu în Seul.
Noapte bună!
COTIDIANUL DAEGUK
Îți trimit un fișier. Uită-te pe el imediat.
CHOI HYEYOUNG
S-A OFERIT MITĂ PENTRU SCHIMBAREA FURNIZORULUI FIRMEI SEYONG?
MITĂ PENTRU SCHIMBAREA FURNIZORULUI FIRMEI SEYONG?
VEZI TOT
S-A OFERIT MITĂ PENTRU SCHIMBAREA FURNIZORULUI FIRMEI SEYONG?
COMPANIA A ÎNLOCUIEȘTE COMPANIA B CA FURNIZOR…
SE PARE CĂ S-A OFERIT MITĂ PENTRU SCHIMBAREA FURNIZORULUI ÎN COMPANIA A…
- E pentru ziarul de luni dimineață? - Cu plăcere.
E scris de Ma Jaerak.
Putem opri publicarea lui?
Asta ar depinde de tine, nu?
Dacă nu putem opri publicarea lui, o să mă prefac că nu m-ai sunat.
Măcar așa m-aș putea bucura de weekend.
- Nu ne ocupăm de bombă până nu cade? - Putem opri publicarea sau nu?
Mi l-a trimis mie, știe că noi doi suntem amici din facultate.
- Deci nu vrea să-l publice. - Îmi datorezi o băutură.
Hai, dle Maeng!
Domnule Maeng, răspunde odată la telefon!
Nu e prea devreme să fii mort de beat?
Salut, Chuljun. Ți-am trimis un fișier.
Cred că ar trebui să-l anunți pe dl Song mai întâi.
Eu… tocmai m-am întors acasă…
- Dormi. Culcă-te. - Mă simt amețit…
Bine…
- Bine… - Dormi acasă.
Nu mai dormi pe stradă. O să mori de frig.
SEYONG STRATEGIC, DIVIZIA DE MANAGEMENT, ECHIPA DE RP, SONG SUNTAE, ȘEF DE ECHIPĂ
- Dle Song. - Salut.
Ce? De ce ești doar tu?
Unde e Chuljun?
Nu se simte bine.
Idiotul!
Ma Jaerak de la Cotidianul Daeguk?
Da.
N-am mai auzit de el.
Cine ți-a spus despre asta?
Reporterul Choi Hyeyoung. O prietenă din facultate.
Bună dimineața, dle Jang.
Îmi pare rău că te deranjez așa devreme.
N-aș face-o dacă n-ar fi nevoie.
E vorba de un reporter, Ma Jaerak.
M-a pus să alerg de colo colo în weekend.
Serios?
Cred că e puțin prea entuziast.
O să facem niște verificări,
dar luni e prea devreme, nu?
Haide.
Nu-ți cer să nu publici articolul.
Trebuie să afli adevărul și să asculți și versiunea noastră.
Da, sigur. Golful e o idee bună.
Terenul de data trecută a fost bun, nu? Fac rezervare și te sun înapoi.
Bine. Pa!
Vreau să te întâlnești
astăzi cu reporterul Ma.
Află ce vrea nenorocitul ăla.
L-am sunat de câteva ori și i-am lăsat mesaje,
dar nu răspunde.
Pare să mă evite.
Deci vrea să vorbească cu șefii?
O să-l mai sun.
„Corupția e încă în floare?”
CORUPȚIA E ÎNCĂ ÎN FLOARE ÎN CORPORAȚII?
A scris cuvintele astea plină de ură în mod intenționat.
La naiba, ce nenorocit!
Ar fi trebuit să ajungă deja.
Uite-l.
ECHIPA DE VÂNZĂRI SEYONG NR. 1 CHO JINSEO, ȘEF DE ECHIPĂ
Suntae!
Ce naiba se întâmplă?
Nu sunt probleme cu fabrica din Changwon.
Cine e manager acolo? El a dat interviul.
Am citit articolul. N-a spus prea multe.
Trebuie să facem ceva. Vreau să te duci la directorul fabricii.
Până în Changwon?
4 ORE ȘI 50 DE MINUTE, 364 KM
Da.
Ce e?
Nu-i nimic.
Dar dacă voi fi în Changwon când Ma…
Ai zis că nu-ți răspunde la telefon.
Și dacă răspunde? Ar trebui să mă întorc repede la Seul?
Da.
Care e problema? Nu înțelegi ce spun?
Nu, domnule. Plec acum.
Hei! Spune-i lui Chuljun să nu mai vină la muncă.
Derbedeu leneș…
Suntae, asta înseamnă că Cotidianul Daeguk vrea ceva de la noi, nu?
Nu?
DL. MAENG CHULJUN
Hei, a zis că ești concediat.
Deci îmi spui să-i evit?
Nu spun asta.
Îți cer să suni la secția noastră de Relații cu Publicul
când presa îți va cere un interviu, în loc să-l accepți de unul singur.
Dar nu e ca și cum le-aș fi spus ceva rău.
N-am zis nimic de vreun abuz de putere.
Ți-am zis. A fost un interviu obișnuit.
Poate te-au păcălit cu întrebări dificile.
Vrem doar să fim mai atenți, domnule.
Pentru Dumnezeu!
Ai zis că articolul încă n-a fost publicat.
Faci parte din echipa de RP, nu-i poți opri?
Nu tu ești cel care ar trebui să oprești așa ceva?
Ba da, exact de asta sunt aici.
Trebuie să înțeleg situația ca să-i pot opri.
N-am spus nimic ce nu trebuia.
PATISERIA LUI ANG
PATISERIE
Una cu aromă de cacao. O prăjitură proteică cu cacao, vă rog.
O prăjitură proteică.
O serviți aici?
Noi vrem batoanele proteice.
- Câte unul? - Pe toate.
- O zi bună! - Mersi, pa!
- O zi bună! - Bună.
Bine ați venit!
Mor de la atâta muncă.
Știam eu.
Știam că îmi vei aprecia provocarea.
Unde ești?
La o fabrică din Changwon.
Am venit să opresc un reportaj. Tu?
Caut un client nou.
Urmăresc un magazin de câteva luni.
Glumești.
N-ar trebui să lucrezi în weekend.
Dar și tu lucrezi.
Pentru că trebuie. Dar tu nu trebuie să lucrezi.
E o mare diferență.
Tu încă n-ai dat-o în bară, dar eu, da.
Aici, sau la pachet?
APELURI RECENTE
SE APELEAZĂ REPORTERUL MA JAERAK
Nu răspunde.
Te omor dacă răspunzi.
Serios, nu răspunde.
Ți-am zis să nu răspunzi.
Nu răspunde. Te rog, nu răspunde!
Abonatul apelat nu este disponibil. Vă rugăm să lăsați un mesaj…
Da!
Vă sun de la secția de Relații cu Publicul Seyong.
V-am cerut să blocați accesul la articol, dar…
Nu poți publica un interviu care nici n-a fost programat înainte.
Noi ne ocupăm doar de licitație.
Agenția se ocupă de tot după aceea,
deci e imposibil să planifice așa ceva.
MANUALUL REGLEMENTĂRII RECLAMELOR LA MEDICAMENTE
Dacă chiar s-ar întâmpla asta, ți-aș spune.
Dră reporter Oh.
- Nu e adevărat. V-am spus… - Am mai vorbit cu tine?
Articolul acela nu este adevărat.
- Încă mai apare în căutări. - Desigur.
- Ai spus că le-ai șters pe toate. - Monitorizăm totul.
Vom da o declarație oficială în curând.
Domnule Ryu, când va fi gata declarația?
- Departamentul de RP de la Seyong. - Cinci minute.
În cinci minute, da?
Dacă mai așteptați puțin…
Alo?
ECHIPA NR 2 DE RELAȚII CU PUBLICUL A COMPANIEI SEYONG
Fir-ar să fie!
- Seunghee. - Da?
Sigur au fost scoase toate articolele?
Verific din nou.
A plecat?
Lucrurile nu arată prea bine.
N-au putut opri știrea.
Cum de sunt așa incompetenți?
- Dle reporter Park… - Ai dispărut
cu telefonul închis ieri.
Era weekend.
Amice. Verifică-i buzunarele. O să-i găsești demisia.
Să știți că nu e adevărat ce a spus în interviu…
Hei! Nu mă pot concedia din cauză că nu lucrez în weekend.
E împotriva legilor muncii.
În orice caz,
credeam că au aplanat situația cumpărând bilete la seminarul șefului ziarului.
Sigur vor ceva mai important.
Dar un bilet costă patru milioane de woni, nu?
Reporterii ăia dezgustători!
Da, vă ascult. Continuați.
Pe la prânz, cred.
Vom trimite un comunicat de presă.
- Jaemin, am auzit că ai fost la Changwon. - Da.
Managerul fabricii a dezvăluit ceva în acel interviu?
Nu pare.
Atunci?
Furnizorul de proteine a fost înlocuit,
dar se pare că fostul furnizor le-a dat reporterilor informații false.
Tipic.
M-am culcat cu fosta mea soție. Ce să fac?
Ce? Ești nebun…
Dle Maeng!
Ai auzit ce am spus? Am spus-o încet.
Aud totul.
Îmi pare rău.
Nu-mi place de ea.
Ryu Jaemin!
E gata declarația oficială?
Da, domnule. V-o aduc imediat.
Grăbește-te.
În legătură cu tipa nouă…
N-a mai dat niciun semn de sâmbătă, nu?
Nu te-a sunat înapoi, nu?
Nu.
Și tot n-a sunat.
E clar că nu vrea să lucreze aici.
Totuși, nu e corect să lase situația așa, nu?
E nepoliticos.
Știam eu că n-o să rămână aici. Cred că asta e.
Nu te poți aștepta ca un absolvent al U. Seul să lucreze aici.
Lee Siljang!
Nu sună bine.
De ce aduci vorba de universitatea ei?
Și ce are locul ăsta? Ce-i așa de rău aici?
Haide! Treci cu vederea. Zic și eu.
E inacceptabil.
Ce te face să crezi că va răspunde de data asta?
Lăsați un mesaj după semnalul sonor și apăsați tasta diez.
Domnișoară Shin Jihyo, sunt Park Yoonjo, de la PR Joa.
Nu-mi răspunzi la telefon.
Înțeleg că ăsta e felul tău de a spune că-ți dai demisia,
dar munca nu e o glumă.
Dacă vrei să demisionezi,
ai decența să vii și s-o faci cum trebuie.
Îi faci de râs pe toți cei de vârsta ta.
Ultima parte a fost bună.
SHIN JIHYO
Ce se întâmplă?
E în regulă. Calmează-te.
E în regulă.
Ele sunt…
- Domnișoară Shin Jihyo… - Încep eu.
I-am zis dnei Kim că mi-am luat liber azi.
Nu încercam să te ignor.
Atunci, de ce n-ai răspuns la telefon?
Puteai să-mi lași un mesaj.
E dreptul meu să nu răspund în ziua mea liberă.
Domnișoară Shin.
După cum vezi, asta nu e o companie mare și mereu ducem lipsă de personal.
Știai că vom găzdui acel eveniment în weekend.
Iar treaba ta era să te ocupi de invitați.
Repeți mereu același lucru.
Îi spusesem deja dnei Kim că-mi voi lua liber în acea zi.
Tu ești cea care a ignorat asta.
Nu-mi vorbi pe tonul ăsta!
Încă sunt superiorul tău direct.
De asta ești așa absurdă?
Sau nu ai bun-simț
fiindcă lucrezi la o companie mică?
Flexibilitatea nu e unul dintre avantajele
de a lucra într-o companie mică?
Spre deosebire de corporații?
Dacă nu oferiți lucrul ăsta, de ce să mai lucrez aici?
Fără echilibru muncă-viață, salariul e mic…
- Atunci, nu lucra aici! - Nu voi lucra!
De asta demisionez începând de azi.
Domnișoară Shin Jihyo.
Îmi pare rău, am uitat să le spun
dnei Park și dnei Lee că ți-ai luat o zi liberă.
Bine.
Da. Ei bine…
Ai zis că demisionezi, nu te voi opri.
Dar echilibrul muncă-viață și salariul?
Spune-mi dacă mai e ceva ce nu-ți place.
O să mă gândesc
la modalități constructive
de a-mi îmbunătăți mica companie.
Chiar vrei să auzi?
Da.
Cred că să ai angajați capabili e și mai important pentru companiile mici.
Trebuia să angajezi oameni mai competenți ca să ai o afacere competitivă.
Ce rost are să lucrezi toată noaptea?
N-ai destui oameni nici pentru un proiect de marketing viral,
deci e ineficient.
E vorba de resurse umane.
În plus, ai puțini angajați aici,
și e ridicol cum se adresează unii altora ca și cum ar fi manageri.
Nu se crede manager, o cheamă Lee Siljang.
Lucrezi aici de o săptămână și nu știai nici măcar atât?
La compania asta mică?
După cum văd eu lucrurile,
Dra Park și dra Lee sunt foarte capabile.
Așa crezi?
Fiecare are standarde diferite.
Atunci, ce crezi că face pe cineva să fie un muncitor capabil,
domnișoară Shin Jihyo?
Nu știu ce să zic, dar în mod sigur
nu poate fi cineva care nici nu recunoaște echilibrul muncă-viață.
Acest echilibru e o valoare individuală,
nu ceva cu care îți măsori capacitățile.
Mi-am exprimat opinia fiindcă m-ai întrebat.
Nu încerc să mă cert cu voi pe tema asta.
Domnișoară Shin!
Pot pleca acum?
Pun pariu pe viața mea că și-a găsit de lucru în altă parte.
Nu trebuie să faci asta.
Serios, nu-mi vine să cred…
PETRECERE PE ACOPERIȘ LOMOCON
Ce-i cu copiii din ziua de azi?
- Îi înțelegi? - Ce, ești un YF?
YF: TÂNĂR ÎNCUIAT
Cine? Eu?
Stai, eu?
Tot ce a spus e adevărat.
Crezi că e în regulă fiindcă a anunțat-o pe directoare?
Ea și-a închis telefonul și a dispărut.
Cine își ia zi liberă în prima săptămână la o slujbă nouă?
Nu poți face asta?
Nu, nu poți.
Nu știi asta fiindcă n-ai lucrat într-o companie.
Dar n-ar trebui să faci asta.
Poți să-ți iei o zi liberă dacă e urgent. Care e problema?
Gura!
Bine.
Știi ce?
Voi câștiga următorul proiect.
Fata aia m-a întărâtat și m-a făcut să mă simt competitivă.
Practic, m-a privit de sus.
Te înțeleg. Ce vrei să bei?
E un proiect de un miliard de woni pentru compania Cosmetice Seyong.
- E vorba de Seyong. - Ce bei?
O tărie.
Am făcut toate astea degeaba. A publicat articolul oricum.
Nu ți l-a divulgat cu scopul de a nu-l publica.
Voia să discute cu șefii.
Știa că în modul ăsta va crește prețul reclamelor.
Ce nasol!
De ce avem nevoie în asemenea momente?
- Alcool? - Bingo!
Iată!
UTOPIA
- „To”? - Mișto nume, nu?
Stai așa.
Doamne, m-ai speriat de moarte!
Pune-mi capul la loc.
Bine.
Cinci grade la stânga.
La stânga…
Bine.
La naiba!
Chiar m-a speriat.
Și pe mine.
Te-am speriat?
Doamne…
Ah, da.
Haide.
Bine ai venit.
Bună.
Ia loc aici.
- Mulțumesc. - Chiar aici.
Deci voi trei ați fost la aceeași școală primară și gimnazială?
- Da. - Da.
M-am săturat de ei.
Iar tu ești prietena lui Jaemin din facultate?
Cred că te-ai descurcat bine la școală.
Nu sunt sigură.
Adineauri vorbeam de rău niște colegi de-ai voștri de facultate.
Despre ce?
Despre copiii din ziua de azi.
Știu ce vrei să spui.
Mai văd boboci de 20 și ceva de ani la serviciu
și mă gândesc: „Eu nu eram așa.”
Nu-i așa?
Cel mai rău e că nu răspund la telefon.
Ai dreptate.
Nu răspund niciodată la telefon.
Unii îți scriu doar mesaje și nu-ți răspund la telefon.
Ai auzit?
Am sunat de curând pe cineva în legătură
- …cu ceva foarte important. - Da.
Dar îmi tot trimitea mesaje și nu-mi răspundea la telefon.
- Deci știi despre ce vorbesc. - E ridicol.
Hei, dă-te la o parte.
- Ce? - Și apoi ce s-a întâmplat?
- De ce… - Ca să trec…
- Facem schimb? - Da.
- A fost un taifun de curând, nu? - Da.
- Trebuia să răspundă. Era urgent. - Fără îndoială.
Nu mi-a răspuns, doar îmi trimitea mesaje.
Doamne! De ce ar face asta?
- Măi, tu chiar înțelegi… - Da?
Nu-i așa? Îmi dai cartea ta de vizită?
Vrei să facem schimb de cărți de vizită?
ACCEPTĂM FORMULARE DE TESTARE DE RECONSTRUCȚIE!
Bine.
Ce-s astea?
Gratuități.
Arată chiar mai bine decât produsele în sine.
Asta e frumusețea gratuităților.
Sunt irezistibile.
Ai dreptate.
Desigur. Mereu am dreptate.
Da, desigur.
Să mergem!
Hwaja.
De ce n-am mers la un liceu normal?
Despre ce naiba vorbești?
Nu m-ai lăsat să mă duc la un liceu normal, nu?
Ai zis că vrei ca eu să fac bani imediat după liceu.
Te-ai dus la un liceu tehnic fiindcă ai vrut să lucrezi imediat.
De ce dai vina pe mine?
- Eu? - Da, tu.
Byungil tocmai fusese diagnosticat cu cancer.
Aveam nevoie de bani.
Vezi? A fost alegerea ta.
Liftul urcă.
Nu m-ar mira dacă liftul ar cădea acum.
Nu te-a obligat nimeni să te muți în clădirea asta dărăpănată.
Va fi renovată.
Închiriem locul ăsta.
Chiar dacă apartamentul va fi reconstruit, ce treabă avem noi?
De asta avansul pentru chirie este așa de mic.
Nu te-ai gândit la asta, nu?
Eu am plătit acel avans.
Dar de ce vorbeai despre liceu?
Ai absolvit acum mult timp.
Păi…
Mă întrebam dacă viața mea ar fi fost diferită
dacă aș fi mers la un liceu normal.
Cum e viața ta acum?
E grozavă,
dar mereu sunt luată la întrebări.
E enervant.
Cum adică?
Nu vorbi în dodii.
Se pare că nu sunt un muncitor competent.
Șefa ta a spus asta?
Nu.
Mi-a zis o fată nouă care a demisionat.
Ce știe ea?
Exact.
Poate te privește de sus fiindcă ai studiat la o universitate online.
Poate că da.
Haide!
Nu e asta?
Poate că da.
Apropo de acea universitate online,
n-am făcut niciun împrumut.
Am răzbit prin muncă.
Am început ca contabilă, iar acum lucrez în relații cu publicul.
Crezi că e ușor?
Mi-am schimbat cariera la douăzeci și ceva de ani.
Serios…
Mulți copii de douăzeci și ceva de ani nici nu știu ce vor să facă.
Ce am făcut eu a fost uimitor.
Și eu am muncit din greu.
Atunci, de ce e viața mea în halul ăsta?
Am doar o fiică care mă presează
pentru cum a plătit avansul cu banii ei.
Sunt doar 30 de milioane de woni.
Pentru că
mereu risipești banii pe prostii.
Eu îi cheltui pe oameni și pe bărbatul pe care îl iubesc.
Cum să fie asta o risipă?
Doamne!
Bărbat?
Adică bărbați.
E viața mea. Bărbații mei.
Iar ăsta e paharul meu! Eu l-am cumpărat!
Vai, ce trivială ești! Serios.
E doar un pahar de soju.
Eu?
Exact. Tu.
Adică administrarea agenției?
Domnul Maeng s-a ocupat de asta.
Da, de obicei managerul se ocupă de asta,
dar pare foarte ocupat zilele astea.
Îi mai iau din atribuțiuni.
Sau poate ar trebui să-i iau toate atribuțiunile de pe cap.
Odată ce a mirosit ceva, nu se mai lasă.
Odată ce te pui rău cu el, s-a terminat.
De ce trebuie să fie așa?
Te rog, adună-te ca să te poți ocupa din nou de asta.
Am destule pe cap și așa.
Știi că va trebui să demisionez dacă iar nu voi fi promovat, nu?
Tocmai de asta ar trebui să-ți iei atribuțiunile înapoi.
Trebuie să faci ceva ca să fii evaluat,
în afară de a bea cu reporterii.
Ce e rău în asta?
Asta fac de obicei agenții de presă.
Asta e munca.
Vremurile s-au schimbat, bine?
- Ești singurul care nu știe asta. - Așa e, nu știu.
Nu vreau să știu nimic.
E domnișoara Ji.
Scuză-mă.
Hei, domnișoară Ji!
Lumea digitală e în siguranță azi?
Gura!
E foarte tare.
Am început împreună,
dar ea e șefa departamentului și șefa echipei.
Trebuia să mă duc la departamentul digital.
Cine bea cu reporterii în ziua de azi?
Tu, dle agent de presă tradițional.
Astea sunt de la licitația pentru Cosmetice?
Scrie „licitație”, dar câștigătorul e deja decis.
Știi cine e.
Earth Comm?
Da.
Nu va fi deloc ca o reclamă pentru cosmetice.
Păstrând punctele-cheie,
va fi o reclamă spirituală, în care oamenii se vor regăsi.
Și plănuim să invităm formatori de opinie, mai ales din sfera frumuseții,
la diverse evenimente promoționale și provocări de a atrage utilizatori…
Bună.
Nu trebuia să vii până aici.
Un latte simplu și unul dulce.
- Vreau o cafea cu gheață. - Gheață…
- Of… - Care-i treaba?
Pregătiri pentru Seyong?
Știai?
Nu cred că știi, dar lucrez acolo.
La Relații cu Publicul.
Ghici cine se ocupă de prezentări.
Tu?
Poți să tragi niște sfori? Alege-o pe a mea.
Frate, supraestimezi puterea unui biet asistent de manager.
Dă-mi-o pe cea dulce. Am nevoie de zahăr.
Mulțumesc.
Dacă aș fi muncit așa mult în liceu,
aș fi intrat la Harvard.
Poate ar trebui să…
Scrie „licitație”,
dar câștigătorul e deja decis.
- Earth Comm? - Da.
Vor din răsputeri să fie cei mai buni din domeniu.
Oare fac angajări?
Celelalte agenții de RP nu știu despre asta, nu?
Sigur că nu.
Asta? Dl Song iar e o pacoste.
Doamne, au trecut zece ani, dar tot nu renunță.
Nenorocitul de Song!
LISTA AGENȚIILOR OFERTANTE
EARTH COMMUNICATION, SEO DONGHOON, HELLOHOPE, PARK JEEYOUNG
PR JOA, KIM HEEYOUNG
Hai să mergem.
Unde?
Să ne relaxăm.
Ți se ridică aburi din cap.
Unde?
Hei! Așteaptă!
Ce? Ce se întâmplă?
Acolo sus!
Mori!
- Nu omorî ostaticul! - Ce?
Nu omorî ostaticul.
- Trage! - Mori!
Mori!
Hei, de ce nu moare?
Așa.
Ești pregătit?
A trecut ceva timp. S-o facem.
Începem.
De ce te străduiești atât?
Ce?
Muncești prea mult.
Ție-ți convine să lucrezi fără entuziasm, dar mie nu.
Vreau să am rezultate și să fiu apreciată.
Asta mă face fericită și entuziasmată, să știi.
Domnule, vrem și niște sângerete.
Dă-ne toate măruntaiele, mai puțin ficatul.
Și niște șnițele și chiftele de pește.
- Pot servi aici crochetele de pește? - Sigur.
Bună ziua. Două limonade, vă rog.
Mă simt grozav. Nici că se putea mai bine.
Lee Siljang.
Destul despre mine. Tu cum te simți?
Absolut groaznic.
- Vine copilul acum? - Nu.
Nu încă. Colul uterin are dilatare de doar doi cm. Trebuie să ajungă la zece cm.
Vai de mine!
Ce, zece centimetri?
Mă simt sfâșiată numai când aud asta.
O să-mi pun niște zahăr în organism și o să intru.
- Te sun după prezentare. - Hei!
Ia-ți un latte cu ciocolată. Pentru mine, da?
Aș ucide pentru ceva dulce acum.
Mulțumesc.
Îmi pare rău.
Ești bine? Ești rănită sau…
Îmi pare rău. Stai să sun la 112…
Nu, stai! Nu e fierbinte, deci e în regulă, dar…
Aha.
Ce să fac?
Îmi pare rău.
Îmi pare foarte rău, dar…
Mă grăbesc.
Stai așa.
Poftim.
Te rog să mă suni mai târziu și mă voi revanșa cumva.
Nu ai voie să mergi cu bicicleta pe trotuar!
Îmi pare foarte rău.
Ar trebui să pleci. Pari ocupat.
Îmi pare rău.
Bine.
Îmi pare rău.
Măcar e politicos.
Earth Comm?
Așa stau lucrurile, și…
Știi tu…
Da, știu, dar atunci de ce m-ai făcut să vin aici?
Ei bine…
Nu eu am luat decizia asta…
E mâna dlui Song Suntae?
Poftim.
Mulțumesc.
Hellohope va fi al doilea prezentator. Puteți folosi sala de conferințe unu.
Mulțumesc.
Cum vă simțiți, doamnă?
Acum, că sunt aici, am mari emoții.
Ai mari emoții?
Da, n-am mai susținut o prezentare la o companie atât de mare.
Orice are un început.
Nu-i așa?
Domnule Ryu.
Bună ziua.
Sunt Park Yoonjo, de la PR Joa.
Ce faci aici…
Ah, ești aici pentru prezentarea ofertei.
Îmi pare rău pentru mai devreme.
Se pare că te-ai ocupat tu cumva. Mă bucur.
E în regulă. Deja ți-ai cerut scuze de un milion de ori.
Nu. Te rog să mă suni.
Noi vom ține primii prezentarea, nu?
Da. Earth Comm poate aștepta în sala de conferințe cu numărul doi.
Bine.
- Mult noroc! - Mulțumesc.
Mergem?
PR Joa va prezenta ultima. Așteaptă în sala de conferințe trei, acolo.
Bine. Ne vedem atunci.
Hei.
Nu-mi urezi succes?
O să-i dau pe spate.
Încearcă să nu te bâlbâi.
Hei!
Știu că te vei descurca grozav. Ești Park Yoonjo. Cred în tine.
ECHIPA DE MARKETING 1 KO DONGKYUN, ȘEF DE ECHIPĂ
De ce trebuie să fie prezentă și echipa de Marketing la prezentările de oferte?
Ei nu ne sună niciodată când au prezentări.
Frate, e jignitor.
- Cei de la Vânzări le-au cerut să vină. - Dar de ce?
Ofertele sunt și pentru evenimente publicitare, și pentru RP.
Vor să verifice încrucișat.
Nu căutam un răspuns.
Doar mie îmi displace atitudinea lor pompoasă?
Chiar așa?
Și mie îmi displace.
Nu?
Noi suntem la Divizia de Management, iar ei, la cea de Afaceri.
Or fi ei mai mari ca mărime,
dar noi suntem esența companiei!
Domnule Maeng!
Chiar aveți nevoie de mine aici? Sunt un om ocupat.
Marketingul e baza companiei. Noi suntem doar o echipă de RP.
Cum ne-am descurca fără voi?
Desigur. Avem nevoie de voi aici.
Acesta e locul dv.
Lingușitor mai ești.
Jaemin.
Tot nu vrei să te transferi în echipa mea?
Voi nu faceți decât să vă puneți bine cu reporterii și să cheltuiți bani.
Munca ta nu e apreciată niciodată.
Nu-i așa?
Jaemin, ești binevenit să ni te alături oricând. Bine?
Nu te gândi să-l furi, dle Ko.
Vai, ce frică mi-e!
Sună-mă, bine?
Poftiți, domnule.
Am conceput strategii
pentru promovare și management atât online, cât și offline.
Ținta dv pentru promovarea offline este…
Yoonjo.
Stai jos puțin.
Ce e, dră Kim?
CAMPANIA OFFLINE HELLOHOPE
Ne concentrăm pe comunicații
care vizează persoane de 30 de ani, nu pe cele de 20 sau pe adolescenți.
Să vedem care sunt motivele.
E o bacterie numită lactobacillus plantarum.
E o bacterie din acid lactic care previne ridurile și ajută la hidratarea pielii.
Lactobacillus plantarum se găsește din abundență într-un aliment familiar nouă.
Kimchi.
Ne așteptăm ca oamenii de peste 30 de ani,
clienții noștri țintă,
să fie foarte interesați de aceste produse cosmetice.
Dacă nu mai sunt întrebări, voi încheia prezentarea aici.
Vă mulțumesc.
Yoonjo.
Suntem vioara a doua.
Pentru licitația asta…
au ales deja compania Earth Comm.
Atunci, ce facem?
Ce altceva putem face? Ar trebui să facem treabă bună.
Ai spus că au ales deja Earth Comm.
N-am făcut multe prezentări pentru marile corporații.
Hai s-o facem.
Măcar pentru experiență. Hai să încercăm, bine?
Cred că trebuie să plec.
- Sigur. - Da.
Decizia s-a luat deja, deci nu mai ai nevoie de mine aici, nu?
Desigur. Nu-ți face griji. Mă ocup eu.
O seară bună, domnule.
Cred că a mers bine.
Doamne, Earth Comm sunt la înălțimea reputației lor.
Jaemin, te las să-ți faci treaba.
Da, domnule.
Prezentarea voastră a fost impresionantă.
Doamne, ce prezentări bune faceți!
- Sunt flatat. - Cred că am văzut tot ce aveam nevoie.
- Felicitări! - Mulțumesc mult.
Mulțumesc!
Aveți grijă!
La revedere.
Bravo pentru azi.
Nu-mi urezi succes?
Știu că te vei descurca. Ești Park Yoonjo. Cred în tine.
Știa deja.
TOATE PERSONAJELE, ORGANIZAȚIILE ȘI MOMENTELE PREZENTATE SUNT FICTIVE
Subtitrarea: Paul-Octavian Axinte