Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
SONS
God morgon, Minik. Har du sovit gott?
- Hej, Eva. - God morgon, Frank.
- God morgon, Jimi. Har du sovit gott? - Ja, ja.
God morgon, Mahmoud. Har du sovit gott?
God morgon, Allan.
Två. Jag fyller den inte helt, va? Bara upp hit.
Tre. Så där. Bra, och så ska den in här.
- Christian till Eva. - Kolla om du kan få in den.
Och så trycker du på den röda knappen. Eva här.
- Öppna, din jävla pundare. Lasse! - Hör ni. Lugna er.
Jag har väntat i en timme. Det står 20 stycken och väntar.
- Lasse? De andra måste också duscha. - Den bögen sitter och runkar.
Stäng. Lasse, det håller inte att vi ska ta det här varje dag.
Y är hälften av X gånger fyra-
och X är lika med tre, så X gånger fyra, vad är det?
Tre gånger fyra?
- Det vet du. - Tolv.
Ja. Vill du skriva?
Då gör jag det. Här.
Okej.
Tolv delat med två?
- Hej, Eva. - Hej, Arne.
Vi börjar med att hitta en bekväm ställning.
Blunda.
Och börja ta långsamma och djupa andetag.
Låt varje andetag lugna ditt sinne...
...och din kropp...
...och ditt hjärta.
Börja nu titta inåt-
- och se om du bär på ilska nånstans i kroppen.
Försök att med vänlighet och medkänsla se-
- om du kan hitta nåt av de ställena nu.
- Hej, hej. - Hej.
Eva!
- Eva, jag behöver prata med dig. - Vänta lite, Jannick. Vänta lite!
KRIMINALVÅRDEN KLIENTSYSTEM Överflyttning av interner
- Ska du på toaletten? - Ja.
Kom, då.
- Hejsan. - Hej.
- Hur är det med dig? - Jag är snart klar.
Jag tänkte snarare på om det var nåt fel, eller...
- Hur så? - Du har verkat lite disträ.
Jaha.
Om du vill kan jag ta dina skift i helgen.
Nej, men tack.
- Du tar så många skift för oss... - Jag sa ju nej, eller hur? Tack.
Okej.
- Post, Väst 5. - Ja tack.
Okej, stanna.
Ja, varsågod.
Varsågod.
Och stanna här.
- Då saknar jag bara en underskrift. - Du fortsätter bara.
- Kan du skriva under? - Kom igen.
Stanna.
Och stanna.
Varsågod.
Stanna.
Ja, tack. Fortsätt.
Kom igen.
Ta ett djupare andetag.
Och låt känslan försvinna långsamt medan du andas ut.
Från det här stället, som är fridfullare och lugnare...
Tyst!
Ett... håll andan en stund.
Och andas ut.
Ursäkta.
Vad är det som är fel?
Då får du ringa mamma.
Jo. Ring igen, bara.
Jag kan inte prata nu. Jag sitter i möte.
Ja.
Gör det. Bra. Hej.
Ja, ursäkta mig. Det är min yngsta dotter. Hon...
Hon har det lite svårt just nu. Så, du vet...
- Har du barn själv? - Nej.
- Jaha, vad ville du prata om, Eva? - Ja, alltså...
Det är några... När jag började här... på fängelset...
Då berättade... Det var några...
Det är ett par saker som inte har varit helt transparenta...
...som gäller min bakgrund.
Det är några upplysningar jag borde ha gett er.
Och det har skapat en situation...
- En situation? - Ja.
Vad då för situation?
Man kan säga att...
...att jag har blivit olämplig.
- Olämplig? - Ja.
Vi får inte hämta in annan information än ditt straffregister-
- och det är ju rent. Så vad är det vi pratar om?
Pratar vi om en intagen?
- Nej. - Det är inte en intagen?
Nej, det är en kollega från min avdelning.
Okej, har du pratat med din avdelningschef om det?
Nej, det vill jag inte.
Jag vill inte göra en så stor sak av det.
Jag förstår inte varför du kommer till mig med det.
- Om det är ett rent personalärende... - Jag vill omplaceras.
- Vill du omplaceras? - Ja.
Till en annan avdelning.
- Och det är allt? - Ja.
Det finns ju luckor i vaktschemana på samtliga avdelningar, så...
- Jag vill till Mitt 0. - Förlåt?
Jag vill flyttas till Mitt 0, tack.
- Det är en säkerhetsavdelning. - Ja.
Jaha, bra. jag ska titta på det.
God morgon.
Eva.
Hansen. Jag ska börja...
Han tänkte skalla mig, så jag var tvungen att slå honom.
- God morgon. - God morgon, god morgon på dig.
Var var jag? Jo, han tänkte skalla mig.
Vi ska komma på en lösning.
- Eva? - Ja.
- Rami, avdelningschef. - Hejsan.
- Välkommen hit. - Tack.
- Kommer du från Väst 5? - Ja.
- Bara veka fångar, alltså? - Nej, det skulle jag inte säga.
Men jag ser fram emot att prova nåt nytt.
Du kan börja med att ta av de där.
Ja.
Och vi går inte runt med snören runt halsen heller.
Morgonsamling! Och så stänger vi av den där jävla musiken!
013, det är mat.
God morgon.
015, det är mat.
God morgon.
017, det är mat.
017, upp med dig.
Kom igen.
019, det är mat.
Slappna av.
Vi vänder... nu!
Slappna av, slappna av.
Han spottar. Eva, ta kudden.
Vänd huvudet.
Lugnt och fint. Ingen brådska.
Då är det fem minuter kvar på gården.
Vad fan är det du sysslar med?
Va? Vad fan gör du inne hos 017?
Du är helt på det klara med att vi aldrig går in till en fånge ensam.
- Ja, men... - Men vad då?
Men vad då?
Jag hörde ett ljud inifrån 017-
- och ville försäkra mig om att allt var bra.
Har du ens läst hans personakt? Va?
Nej.
Bra.
Mikkel Johan Iversen, 25 år gammal.
Avtjänar sitt femte år av en dom på 16 år.
För fem år sen satt han redan inne.
Han höll på att avtjäna en dom på sex månader i Horserød.
Det uppstod en konflikt med en medfånge.
- Du behöver inte läsa. - Jo, det står här.
En kille i hans egen ålder, Simon Hansen, 19 år gammal.
De här två unga fångarna började slåss.
Titta på mig när jag pratar med dig.
Titta på mig.
De började slåss.
Med det som skiljer vår 017 från en typisk fånge är-
- att han inte nöjer sig med ett par knytnävar eller en skalle.
Nej, han går ut i det gemensamma köket.
Där skruvar han loss en kökskniv från vajern, säkerhetsvajern.
Sen tar han kniven och går in i den andra killens cell.
Och hugger honom.
Upprepade gånger.
I bröstet.
Och i ansiktet.
I strupen.
Han dödar honom på plats.
Han avtjänar en dom på 16 år för dråp utfört inne i ett fängelse.
Han är farlig.
Fullständigt otillräknelig.
Precis som alla andra här inne.
De är inte lämpliga för rehabilitering. Ingen av dem.
Och du kanske inte är lämplig att vara här nere.
Är du det?
Kör försiktigt hem.
Förlåt.
Kära Mikkel
Stort grattis på födelsedagen Kram mamma
- Nästa. - Håll avstånd.
- Slappna av. - Du håller tyst.
Tre cigaretter.
Varsågod.
Nästa.
Fem stycken.
- Ja, fem cigaretter. - Ja.
- 017, eller hur? - Ja.
Jag är ledsen.
Vad menar du?
Du har inga cigaretter.
Jo, det har jag. 017, ett paket röda Skjold. Kolla igen.
Det står inte här.
- Släpp in mig, då. - Jag kan inte...
Din dumma jävla kossa! Ge mig mina jävla cigg!
Dra åt helvete! Ge mig mina jävla cigaretter!
Ett ord till och du hamnar på isoleringen.
Vill du ner till isoleringen? Följ med här.
Nu lugnar du dig. Lugna dig!
Nu håller du käften! In med dig.
Nästa.
- Tre stycken. - Ja.
Varsågod.
- Ja? - 017. Jag måste skita.
Hallå?
Hallå?!
Är det du igen, din jävla...?
017, det är mat.
Dra åt helvete, din kossa!
- Fy fan vad sjukt. - Dra åt helvete!
Fan!
Dra åt helvete med er!
Jävla plitjävlar!
In med honom! In med honom!
Handklovar.
Handklovarna på.
- Upp med honom. - Dra åt helvete!
Dra åt helvete!
Kom igen. Kom igen!
- Eva. Kaffe. - Tack.
- Jag ser att du äter för två. - Jag ska ju arbeta för två.
Jag har snart slut på kaffe.
- Hej, Jens. - God morgon.
God morgon, god morgon.
- Pigga och glada? - Nej.
- Du ser rätt pigg ut. - Du var på gott humör idag.
- Hur kommer det sig? - Jag ska ju jobba med dig.
Besöksöversikt
- Rami? Rami? - Ja.
- 017 har besök på fredag. - Okej.
- Av vem då? - Det vet jag inte.
- Hans mamma, tror jag. - Hans mamma?
Ja. Hur så?
Han ska väl inte ha rätt att få besök.
Jaså.
Varför inte? För att han kastade skit på dig?
Det fick han ju en vecka i isoleringen för, eller hur?
Och han fick en dusch också, om jag inte har hört helt fel.
Det ska mer till innan man förlorar besöksrätten. Det vet du också.
Var det nåt mer?
Slussen till gårdsvakten.
- Ja? - Handel observerad.
Gör plats. Backa.
Lugna er! Backa.
Du håller bara käften. Nej, lägg dig inte i.
Håll käften!
Upp mot muren. Och ni håller käften där inne!
Ja, händerna ut åt sidan. Helt ut, kom igen.
Och vänd på handflatorna. Ja. Öppna munnen. Tungan ut.
Ja, tack. Händerna på huvudet. Och så vänder du dig om.
Vänd dig om. Och lyft ena foten.
Och den andra. Ja, tack.
Dela på skinkorna, ner på huk.
Och hosta.
Ja, tack. Upp med dig.
Ja, du kan stå kvar där.
- Hittar du nåt? - Nej. Du, då?
Det finns ingenting.
- Jag såg honom. - Du såg inte ett skit!
- Centralen till alla. Överfall. - Här. Kalsonger på. Skynda dig.
- Kom igen. - Spring, jag tar det.
- Anropa om det är nåt. - Överfall på gården.
Hör du, stanna. Har jag sagt att du får gå?
Tillbaka till krysset. Tillbaka till krysset.
Händerna bakom huvudet.
Öppna munnen. Helt.
Har du svalt det?
Har du svalt det, frågar jag?
Har du svalt knarket du fick på gården?
- Jag vet inte vad du pratar om. - Jaså?
Du står kvar.
Varsågod.
Här. Ta den. Ta den!
Kom igen.
Det ska vara en man.
Kom igen. Hallå! Jag behöver ett urinprov!
- Jag har för fan inte gjort nåt! - Varför sitter du i fängelse, då?
Stanna på krysset. Annars larmar jag.
Det kostar en vecka i isoleringen.
Då blir det ändå inget besök av mamma, eller hur?
Kom igen, tillbaka till krysset.
Det är enkelt. Du kommer inte ut härifrån förrän du har pissat.
Jag kom att tänka på...
Kommer du ihåg den där gången ute i trädgården?
Du måste säga till om det är nåt du behöver.
...Öst 4, Väst 3-
- Syd 4 och Mitt 5.
Vi träffar enhetscheferna och tar ställning till nordflygeln.
Slutligen vill jag meddela att ledningen har valt-
- att öka antalet visitationer.
Imorgon klockan 15.00 söker vi igenom hela fängelset.
Fokus ligger på vapen, men narkotika är också av särskilt intresse.
Vi får in hundar utifrån. Avdelningscheferna briefar er mer.
- Vart ska du? - Förrådet. Vi saknar handskar.
Skynda dig. De ska ut på gården strax, så du är ensam på avdelningen.
- Ditt lilla luder! Dra åt helvete! - Ta honom!
- Släpp mig, din jävel! - Håll käften!
- Ställ er här. Standby. - Uppfattat.
- Morten, Eva. 016. - Lås upp.
- Skynda på! - Ja.
- Klar? - Klar.
Bra. Kom med hunden. 017.
Markering 017. Tack. Redo.
017, visitation. Backa från dörren.
- Är vi redo? - Ja, öppna.
- Kniv! - Det är inte mitt, det är inte mitt!
Det är nån som har lagt det här!
Vi har en intern som ligger inne för observation.
Medvetslös, med bruten näsa och skallfraktur.
Vad exakt var det som hände inne i cellen?
Ja, jag gick in i cellen...
Och så gjorde hon det hon skulle.
Mot en beväpnad, attackerande och fullständigt otillräknelig fånge-
- som är dömd för dråp inne i ett fängelse.
Han hade en kniv i den ena handen-
- och en stor mängd amfetamin i den andra handen.
Fången verkade kraftigt påverkad.
Därför gick Eva in i cellen. Hon skyddade sig och sina kollegor.
Hon gjorde helt enkelt sitt jobb.
När blev det ert jobb att slå internerna medvetslösa?
Det här orkar jag inte med.
Vi sitter här enbart för att ni gav order om ännu en löjlig genomsökning.
Nu tar vi det lugnt allihop.
Det här är ju rätt allvarligt.
- Eller hur? - Ja.
- Och vi är tvungna att fråga. - Ja, och nu har vi snällt svarat.
Och då kan vi väl räkna med att ärendet är avslutat, eller hur?
Ja, eller... Alltså, förutsatt att...
Förutsatt att internen inte väljer att göra en polisanmälan.
Du kan dömas för maktmissbruk och brukande av övervåld.
Vi talar om en potentiell fängelsedom.
Fängelse?
Ja.
Han anmäler dig inte. Oroa dig inte.
Hej.
Hur är det?
Vad vill du?
Jag ville bara höra om...
Jag ville bara höra om du behövde lite luft.
Jag vill gärna be om ursäkt för det som hände vid genomsökningen.
Jag blev rädd, helt enkelt.
Jag har tänkt flytta tillbaka till min gamla avdelning.
Mitt 0 är nog inte riktigt för mig.
Så du slipper att se mig mer.
Jag fick besök av den där juristen.
Jag tycker att du ska stanna.
Va?
Kan du komma till isoleringen och släppa ut mig varje dag?
Ja.
- Jag röker röda Skjold, inte de här. - Röda Skjold.
Jag ska ordna det.
Varsågod.
- Var har du varit? - Där uppe, med posten.
- I en halvtimme? - Ja.
014 löpte amok när du var borta. Tar du observationen?
Ja, självklart.
Varför gör du alltid det där? Låt mig tända min egen cigg.
- Vill du ha en? - Nej tack.
Varför då?
Jag har ingen lust att röka.
Kom igen, ta en.
Ta en.
Får jag tändaren också, då?
Kom igen, ge mig tändaren.
- 017, ge mig tändaren. - Mikkel. Jag heter Mikkel.
Visst, Mikkel. Ge mig tändaren, Mikkel.
- Vad heter du? - Vad jag heter?
Jag heter Eva.
Du har yoga i gymnastiksalen.
- Det skulle jag vilja testa. - Jag gör inte det längre.
- Jag vill gå i skolan också. - Va?
Jag vill gå i skolan.
Kan du ordna en plats åt mig?
Det vet jag inte. Det blir nog rätt svårt.
Nej. Yousef i 013 får komma till verkstaden.
- Han har fått särskilt tillstånd. - Ordna ett sånt åt mig, då.
Du har precis hamnat på isoleringen för vapen- och narkotikabrott.
Och vems fel är det?
- Vad menar du? - Vad fan tror du att jag menar?
Du ordnar en plats åt mig, annars anmäler jag dig.
Fattar du det?
Ja.
Och tillbaka till luckan.
Så vi vet alltså att X är hälften av Y.
Och Y är lika med 20. Vad är då X?
- Ja, Marco? - Det är tio.
Vill du visa det?
Blunda.
Och börja ta långsamma och djupa andetag.
Låt varje andetag lugna ditt sinne...
...och din kropp...
...och ditt hjärta.
- Du ska också vara med. - Börja nu att vända blicken inåt.
- Och se om du bär på ilska... - Blunda.
- Försök att med vänlighet...
Blunda, sa jag.
...se om du kan hitta nåt av de ställena nu.
Stället kan vara en förnimmelse...
...en känsla...
...eller ett minne.
Stanna där en stund.
Och släpp sen.
Eva?
- Eva! - Ursäkta.
- Kom du från Väst 5? - Va?
Är inte Väst 5 din gamla avdelning?
Det har kommit en kod 13 från Väst 5.
Självmord.
God morgon.
- Har du en intern med dig? - Nej.
- Jag ville bara... - Hård natt?
Ja.
Och jag är på väg hem, så...
Kaffe?
- Va? - Dricker du kaffe?
Jag var inte där.
Nej. Vi kan ju inte vara på alla ställen samtidigt.
Nej, men jag var inte där alls.
Jag lämnade honom.
Jag lämnade dem allihop.
Men han behövde mig, och jag var inte där.
Du ska inte vara så hårt mot dig själv.
Vi gör så gott vi kan.
Men det är bara ett arbete.
Eller hur?
Min son satt också i fängelse.
- Din son? - Ja.
Simon.
Jag kunde inte...
Ända sen han var en liten pojke så har jag...
Jag vet inte...
...vad det var jag gjorde fel, men...
Han blev svårare och...
...större, starkare...
Ja.
Och så en dag...
...så greps han.
För överfall, ett ganska brutalt överfall.
Och han dömdes.
Och hamnade i fängelse.
Och jag var så lättad.
Inte bara lättad. Jag var lycklig...
...över att slippa honom.
Över att inte ha ansvar för honom längre.
Han satt i fängelse.
Och jag besökte honom inte en enda gång.
Och nu?
Hur mår han idag?
Träffar du honom?
Han var...
Nej. Vi förlorade kontakten.
Ja?
Eva?
Hallå, Eva. Är du där?
Ja. Vad vill du?
- Jag kan inte sova, det låter så. - Jaha.
- Vad ska jag göra åt det? - Hasch.
- Va? - Hasch!
Röka. Du får skaffa lite åt mig.
Mikkel?
- Mikkel! - Vad?
- Vi slutar nu. - Va? Jag har en timme.
Nej, vi slutar nu. Alltihop. Det är slut.
Jag flyttar tillbaka till min gamla avdelning.
Och allt det här... Det är slut med det.
Visst.
Då anmäler jag dig.
Jag kan få ut dig.
- Va? - En permission, men sen är vi kvitt.
Ut härifrån?
Ja. Tror du inte att din mamma skulle bli glad att se dig?
Vi avslår begäran om besök för M09, tills han testar negativt.
Och jag skickar begäran vidare för M05, M011, M020.
- Tack. Bra, det tar ni två. - Ja.
- Så har vi en permission. - En permission?
Ja, en paragraf 35 för M017, Mikkel Iversen.
- Det är du som har ansökt för honom. - Ja.
Vad har du?
- Den avslår du bara, eller hur? - Hur skulle du bedöma honom?
Jag skulle bedöma att han har utvecklats i en positiv riktning.
Han är inte samme man som när jag först träffade honom.
Han är självreflekterande, försöker förbättra sig genom skolarbete-
- arbetar med mindfulness, visar inga tecken på våldsamhet...
Det vore galenskap att släppa ut en sån som han i samhället.
Absolut. Men nu handlar ansökan inte om att släppa ut honom.
Det handlar om ett enskilt ledsagat besök hemma hos hans mamma-
- följt av en kort promenad i ett obebott naturområde.
Det skulle ändå kräva...
Det skulle vara bra för honom att träffa sin mamma utanför fängelset.
Jag skickar ansökningen vidare. Sex timmars ledsagad permission-
- eskorterad av två vakter.
Bra. Nästa ärende, M014. En begäran om missbruksbehandling.
- Är de till mig? - Ja.
Tack, vännen.
De är fina.
- Vill du sätta dig ner? - Var är soffan?
Den har jag kastat ut för länge sen. Den var så sliten, så...
Vill du inte sitta ner?
- Får jag gå upp? - Ja, självklart.
Tack.
- Kom in. - Nej tack. Jag stannar här.
Nej. Kom in, nu.
Nej. Jag vill inte vara till besvär.
Det är du inte heller. Jag skulle gärna vilja...
Ja, att nån är med.
Ja.
Tack.
Vad fina de är, blommorna.
- Det har du sagt. - Ja.
Jag har börjat i skolan.
- I skolan? Är det sant? - Ja.
Så bra!
Vad pluggar du?
Sånt där... Matematik och danska och sånt.
Det låter bra.
Jag får också... Jag får väldigt bra betyg också.
Och så har jag börjat med yoga.
Yoga?
Ja, det är sån där...
...sån där rehabilitering.
Jaha? Vad bra. Alltihop.
Vad duktig du är.
Vill du studera vidare, tror du?
- Va? - Ja, efteråt, alltså?
Efter vad då?
Ja, efter...
...att du har kommit ut, alltså?
Det har du kanske inte tänkt på? Det gör inget.
- Men är inte det meningen? - Ursäkta, vad då?
Att man kan få en examen, så att man enklare kommer ut i samhället.
Ja, precis.
Vad bra det är att ni har de... de möjligheterna.
Ja.
Vad stolt jag är över dig.
- Eva hjälper mig. - Är det så?
Det var snällt av henne.
- Det vet jag inte. - Självklart är det så.
- Hon slår mig också. - Va?
Hon spöade mig ordentligt.
Jag hamnade på sjukavdelningen och allt.
Var det inte så?
Va?
Nej, det... Vi hade en... Det var en...
Va?
Vad då, Mikkel?
- Jag bara skojade. - Det var verkligen inte roligt.
- Ursäkta. - Du ska vara tyst.
- Sluta med det där, nu. - Vad då? Hon jobbar ju.
Hon ska inte prata och äta kaka. Du ska bara hålla käften!
- Vart ska du? - Till övervåningen.
Du har kommit för att besöka mig. Inte för att sitta på ditt rum.
Sätt dig ner.
Sätt dig ner, Mikkel.
Ja. Du ska få en bit kaka som jag har bakat till dig.
Och så beter du dig som en normal människa.
Kan du det? Kan du det?!
Sluta. Sluta!
Klockan är tre.
Mikkel?
Kommer du?
Det går bättre nästa gång.
Vad menar du?
Nästa permission. Jag vill ha längre tid ute.
Kanske en helg.
Det får du ju ansöka om då, eller hur?
Nej.
Det ska du göra.
Mikkel, vi sa en permission.
Det kom vi överens om.
En permission. Nu är vi kvitt.
- Jag ska till min gamla avdelning. - Det ska jag också.
Du ska ta mig med dig.
Du ska ordna en plats på din avdelning.
Fattar du?
Hör du vad jag säger till dig?
- Va? Du ska göra som jag... - Jag är Simons mamma.
Va?
Jag är Simons mamma.
Stanna! Stanna för i helvete!
Stanna!
Eva!
Morten till Eva. Kom.
Nej, vänta lite. Ja, vi har honom. Vi har honom.
Då var vi framme.
Det är uppfattat.
De är på väg.
- Kom hit och ta av handklovarna. - Dra åt helvete.
- Kom hit och ta av handklovarna. - Dra åt helvete. Kom och ta av dem.
- Vänd dig om så tar vi av dem. - Kom och ta av mig dem, då!
Dra åt helvete! Dra åt helvete, allihop!
- Visst. Kom. - Kom då, för fan!
Kom och ta av dem, då! Kom an, då!
Är du okej?
Ja.
Säker?
Jag hörde att du flyttar tillbaka till Väst 5.
Det är inte alla som kan räddas.
Så är det bara.
Ta hand om dig.
Översättning: Tilda Appelberg Scandinavian Text Service
Ansvarig utgivare: Kristina Nises