Asi už si ho nepamatujete, ale...
Vydrž.
-Hned jsem zpátky. -... byl rytířem se vším všudy.
Lišil se od ostatních. Jo.
Měl mírumilovnou povahu.
Byl tichý a pokorný.
Prošel si stovkou válek, ale neměl nepřátele.
Vždy věděl, co se od něj čeká,
a nikdy si nestěžoval.
Ani když umíral. On...
Prostě se...
... s tím nějak srovnal.
Chtěl být všem kolem ku prospěchu.
A to z něj boháče neudělalo.
Neměl pozemky, titul ani děti.
V Jasanobrodu je panna překrásná
Hej hou, hej hou
Pomilovat ji a pak s ní v stínu spát
Hej hou, hej hou
Pohni, Dunku!
Nechtěl víc než nebe nad hlavou...
a nohy v teple u ohně.
O jeho válečnických dovednostech...
se nezpívaly písně.
Ale bradu jako by měl vytesanou z žuly.
-Dělej! -A byl to houževnatý bojovník.
Prostě to... nikdy nevzdal.
Polibek sladký mi čepel meče dá
Hej hou
Rode Florentů.
Ser Arlan sloužil ve vaší gardě, když váš otec ztratil zrak.
Pomilovat ji a pak s ní v stínu spát
Hej hou, hej hou
Rode Hayfordů.
Ser Arlan bojoval bok po boku s vašimi bratry u Rudotrávého pole.
V té bitvě padl jeho panoš, jeho vlastní synovec.
Rode Tyrellů.
Ser Arlan často mluvil o této službě jako...
o své nejlepší.
Říkal, žes to byl ty, můj lorde, kdo mu řekl, že potulný rytíř
je mostem mezi lordy a prostým lidem.
Tak toho neznám.
-Byl to mizerný rytíř? -Nebyl to mizerný rytíř.
Nemohl být dobrý, když si ho nikdo nepamatuje.
Přidej do kroku. Dělej.
To je nedůstojné, sere.
Tak se vrať do tábora a dej mi pokoj.
Neopustím tě, sere,
když teď musíš znovu a znovu prožívat smrt svého pána.
I když se nezdá, že by tě ti lordi vůbec poslouchali.
S tím ale nic nenadělám.
Pořád jsi rytíř, sere. Můžeš říct: "Seru na jejich svolení."
Vstup do turnaje, vyzvi Dlouhého trna Tyrella
a zabodni mu dřevec do zadku.
To by stačilo.
Proč se k těm královským poskokům chováš, jako by byli něco víc?
Pro mě jsou něco víc.
A ty to s tou drzostí nepřeháněj.
Ser Arlan byl skvělý rytíř.
Někdo si ho bude pamatovat.
Kdo to přijel?
Nevidíš praporce, přerostlej demente?
Asi bych se měl vrátit, sere. Dohlédnout na věci?
Kdyby se tam motali nějací zloději.
Jo. Mám nápad.
Dáš mi meč, abych mohl odhánět lidi?
-Nebo palcát? -Máš nůž. To ti stačí.
Hlavně tam buď, až se vrátím.
Okradeš mě, a poštvu na tebe psy.
Nemáš psy!
-Nějaké seženu. -Kde?
Náš lord Ashford pokorně vítá velectěného
Baelora Targaryena, prvorozeného syna krále Daerona Dobrého,
prince Dračího kamene, králova pobočníka...
a následníka Železného trůnu.
A jeho bratra Maekara.
Lorde Ashforde.
Je mi ctí přijmout Tvou Výsost.
-Je mi ctí být tvůj host. -Má dcera Gwin.
Hochu, nezírej tak. Postarej se mi o koně.
Nejsem čeledín, lorde.
Nejsi dost chytrý?
Jestli nezvládneš koně,
tak mi aspoň sežeň víno a hezkou děvku.
Odpusť, můj lorde, ale nejsem ani sloužící.
Mám tu čest být rytířem.
No...
rytířství v poslední době upadá.
-Ustupte! -Jen klid.
Neboj se. No tak.
Neboj, to bude dobrý.
Jsi hodná holka.
Moc lidí kolem, souhlasím.
Kam mám sakra všechny ty koně dát?
Ty hezký jsou vždy temperamentní.
Jen se trochu rozrušila, nic víc.
On myslí princátko, ne tu kobylu.
Promiňte, lordi.
-Jsem ser Duncan Vysoký. -Buď zdráv.
Ser Roland Crakehall
a můj přísežný bratr ser Donnel z Šerodolu.
U bohů.
Jezdíš do bitvy na koni, nebo on na tobě?
Odpusť seru Rolandovi, zřídka musí k někomu vzhlížet.
Ano, jistě. Jsem starý protiva.
Pověz, sere Duncane,
dá se tu někde řádně vysrat?
Vlastně ani ne.
Muž takového původu nikdy neposkvrní svůj zadek senem.
Vsadím se, že do konce týdne poskvrní.
Odkud jsi, chlape? Nevypadáš moc uhlazeně.
Vlastně odnikud.
To znám.
Odtamtud je má rodina.
Ty nejsi Darklyn z Šerodolu?
Vždycky jsme byli lovci krabů.
Co paměť sahá.
Sere Donnele?
Smím se zeptat, sere?
Jak se syn lovce krabů stane rytířem
a členem Královské gardy?
Stejně jako lovcem krabů.
-Stejně jako... -Jsi Baelor Targaryen?
Ne.
Mohl bys tedy do prdele uhnout?
Jo, jo. Jistě. Omlouvám se.
Pardon.
Princezna si krucinál potřebuje umýt ruce.
Už běžím, madam.
Ustupte! Projíždí kočár.
Jarní deště zvedly hladinu mnoha našich řek.
Třeba se princové pouze opozdili?
Hovno opozdili. Neopozdili se.
-Neklej před váženým hostitelem. -Kleju na jejich účet, ne na jeho.
Nemůže za to, že nás otec přinutil sledovat tenhle ubohý cirkus.
Můžeme se o tom pobavit jindy?
Říkals, že jedem na lov.
Daeron tohle už udělal.
Neměli jste ho nutit, aby se nechal zapsat na turnaj.
Princovi synové se ztratili.
Věř, že být tví, máš větší starost.
Asi jsou mrtví.
-Mrtví? -Války začaly pro míň.
Jsi velký a hloupý.
Jsou nezvěstní teprve den.
Ser Roland ho bezpochyby najde a Aegon bude s ním.
Možná, až skončí turnaj.
Daeron nepatří na kolbiště o nic víc než Aerys nebo Rhaegel.
Jako že si brzy osedlá kurvu místo koně.
Tak tohle jsem neřekl.
Nemusíš mi připomínat nedostatky mého syna.
Může se změnit. Změní se, u všech bohů.
Jinak přísahám, že ho zabiju.
Ty.
Co jsi zač? Doufám, že nás nešpehuješ.
Ukaž se.
Mí lordi, omlouvám se za vyrušení.
Já...
Požádal jsem sera Manfreda Dondarriona o přímluvu,
abych mohl do turnaje, ale on odmítl.
Kdo? Co se tu kruci děje?
My jsme tu vetřelci, bratře. Pojď blíž, sere.
A ostatní též.
Všichni tvrdí, že sera Arlana z Grošostromu neznají,
ale on jim sloužil, přísahám.
Mám jeho meč i štít.
Meč a štít nedělají rytíře.
Pokud nemáš lepší důkaz na podporu svých slov, či písemný...
Vzpomínáš si na něj, Výsosti?
Už je to mnoho let.
Možná jsi zapomněl.
Ser Arlan z Grošostromu.
Nevyhrál jediný turnaj, pokud vím.
-Ale též na sebe nikdy neuvrhl hanbu. -Ano, sere.
Tedy ne. Ne, nevyhrál.
V Králově přístavišti v šarvátce porazil lorda Stokeworthe
a taky srazil z koně Šedého lva.
O tom mi mnohokrát vyprávěl.
Pak si bezpochyby vybavíš skutečné jméno Šedého lva.
Ser Damon Lannister.
Šedý lev. Dnes lord Casterlyovy skály.
Je to tak.
A zítra se účastní klání.
Jak si můžeš pamatovat potulného rytíře,
co náhodou před 16 lety shodil Damona Lannistera z koně?
Zjišťuji si vše o svých protivnících.
A proč bys měl bojovat s potulným rytířem?
Před mnoha lety v Bouřlivém konci
pořádal lord Baratheon rytířské hry na oslavu narození vnuka.
Sera Arlana mi jako protivníka přihrál los.
Než spadl z koně, zlomili jsme čtyři dřevce.
Bylo jich sedm...
Myslím...
Příběhy opakováním nabudou na objemu.
Nemysli si o bývalém pánu nic zlého, ale bohužel byly jen čtyři.
Jak říkáš, Výsosti. Byly čtyři. Omlouvám se.
Můj starý, tedy ser Arlan, říkával,
že jsem tupý jako pařez a pomalý jako pratur.
O nic nejde, sere. Vstaň.
Vrátil jsi mu jeho koně i zbroj a nevzal sis výkupné.
Ser Arlan mi často říkal, že jsi ztělesnění rytířství
a jednou bude Sedm království ve tvých rukou v bezpečí.
Doufám, že ještě mnoho let ne.
Ne, já tím nemyslel, že by král měl...
Chceš se zúčastnit turnaje, že?
-Ano. -Rozhodnutí leží na turnajmistrovi,
ale nevidím důvod ti to upírat.
Jak říkáš, můj lorde.
-Výsosti... -Výborně, sere. Buď vděčný.
A teď zmiz.
Musíš mému bratru odpustit.
Jeho synové se ztratili cestou sem a bojí se o ně.
Jistě.
Věřím, že je nenajdou mrtvé.
Sere.
Ty nejsi z krve sera Arlana?
Ne, nejsem.
Po právu smí výstroj rytíře získat jen čistokrevný syn.
Musíš si sehnat jinou výbavu, sere.
I vlastní rodový znak.
Ano.
Ještě jednou díky, Výsosti.
Budu bojovat odvážně.
Uvidíš.
-Tudy. -Ty nejsi rytíř.
Jsi Bláznivý Florian.
Jsem, má lady.
Největší blázen, co kdy žil.
A stejně tak velký jsem rytíř.
Blázen a rytíř?
O něčem takovém slyším prvně.
Drahá lady, všichni muži jsou blázni a všichni muži jsou rytíři...
jakmile jde o ženy.
Zdravím tě.
A za včerejší večer.
Bylo to úžasné. Jak děláte ty triky s ohněm?
-Je to pyl? -Ano, sbíráme ho cestou.
Tak obří loutky vidím poprvé.
-Vyrábíte si je sami? -Staví je strýček, já je maluju.
Taky mi něco namaluješ?
Můžu ti zaplatit.
Jen potřebuju něco na ten kalich.
A co by sis přál?
Vlastně ani nevím.
Já...
Promiň, asi mě máš za blázna.
Všichni muži jsou blázni, všichni muži jsou rytíři.
-Ta šedá je trochu jednotvárná. -Ano.
Jo, to pole by mělo být v barvě západu slunce,
starý západ slunce miloval.
-A... -Pak jilm.
Velký jako ten u řeky,
s hnědým kmenem a zelenými větvemi.
Ano. Jilm. To by šlo.
A s padající hvězdou nad ním.
Zvládla bys to?
Díky.
Jsem ser Duncan Vysoký.
Já jsem Tanselle.
Kluci mi říkali Tanselle Mocvysoká.
Tak moc zase ne. Jsi tak akorát pro...
-Pro? -Loutky.
Jo, loutky.
Ano.
-Počkej. Ten štít. Jo. -Ano, pardon. Jistě, štít.
Pokazil jsem něco?
S tou loutkařkou.
Přišlo mi to nějak divný.
Jen ti maluje štít.
Jo, za peníze.
Oba jste obrovský.
Vypadá to slibně?
Je to...
společný rys.
Jasně, jo.
Stejně vysoký.
Myslíš, že taky někdy budu rytířem?
Jasně, proč ne? Je to pravděpodobné.
Jsem moc mrňavej.
Vyrosteš.
I na svůj věk, všichni mi to říkali.
Mně zas říkali, že jsem hlupák.
A?
-Co? -Co?
Cos udělal, když ti řekli, že jsi hlupák, sere?
Co je tobě do toho?
Jsou to moje problémy.
Myslel jsem...
-Nesnažíš se mi pomoct? -Pomoct s čím?
-S růstem? -Jo, potulný rytíři! Ty!
Co je to za sračky? Potřebuju chlapa.
Vyslyšíš mou výzvu k boji?
Dobře. Pojď! Vstávej.
Můžeme?
Hej! Osuš si dlaně, jsou slizké jak škeble.
Teď nejsme v komnatách tvé sestry.
Můžeme?
Teď!
No tak!
Tahejte! Vy podělaný přizdisráči!
Já se vrátím, já se vrátím...
-Lyonele, co to děláš? -Mám žízeň.
Lyonele!
Zaberte!
Mám žízeň, kurva.
Mám žízeň.
Sluší ti to.
Jo, kurva!
Odvádíš dobrou práci.
Tu nejlepší.
Potřebuju na zítra zbroj.
Nákrčník, náholenice a skvělou přilbici.
Pro turnaj, nebo pro boj?
Asi obojí.
Jsi kus chlapa, ale měl jsem tu větší.
Na voze mám pár kusů, co ti budou.
Žádný parádičky, zlato ani stříbro.
Jen poctivá ocel, pevná a hladká.
Mé přilbice jsou přilbice,
bez okřídlených prasat a cizokrajného ovoce.
Ale poslouží ti líp, když ti vrazí dřevec do tváře.
Nic víc nechci. Kolik?
Osm set jelenů, mám dobrou náladu.
Osm set?
Co kdybych to vyměnil za zbroj pro menšího chlapa?
Polopřilba? Drátěná košile?
Ocelový Pate prodává jen vlastní práci.
Ale hodil by se kov, jestli není moc rezavý.
Vezmu si to a dám ti zbroj za...
šest set.
Mám jen dva jeleny.
Ty ti koupí den.
Se zbytkem pošli panoše, jinak své zboží prodám
někomu jinému.
Dostaneš všechno, přísahám.
Chci vyhrát turnaj.
Opravdu?
A ostatní přijeli, jen...
aby tě povzbuzovali?
Čím se vlastně liším od blázna?
Jestli vyhraju, vrátím se a zase tě vykoupím.
Slibuju.
Hodná holka.
To je pro ni.
Večer si dává trochu ovsa. Jo.
A taky jablko.
Teď už asi není cesty zpět.
Starý se dožil téměř šedesátky
a nikdy nevyhrál turnaj.
Mám v cideru brouka.
Kdybych se stal šampionem Jasanobrodské lučiny...
třeba na hodinu...
možná by mě nějaký slavný rod vzal do služby.
Třeba i rod Targaryenů.
Myslíš, že rod draka zaměstnává hodně potulných rytířů?
Nech toho.
Třeba ser Donnel z Královské gardy
je synem lovce krabů.
Ser Donnel?
-Z Šerodolu? -Jo.
Jeho otci patří polovina flotily lovců krabů v Západozemí.
Co?
Jak tohle víš?
Lovím ryby.
Je čas.
Tak jo, jdeme. No tak, přidej.
Dělej.
Počkej na mě!
Sere Duncane!
-Dobrý? -Jo.
Za nové bohy i staré!
Štít!
Dřevec!
Štít.
Přilbici!
Hej, kdo je to?
Princ Valarr, Baelorův syn.
-Druhý následník trůnu. -Štít!
-Vsadím se, že je favorit. -Přijímám sázku, sere.
Lord Ashford šuká ovce!
To je ono!
Panoši! Dřevec, dřevec, dřevec!
Sere. Dej mě dolů, sere.
Chcípni!
Vzdáváš se, bastarde z Černohně?
Byly to krásné souboje.
To s tou rybou bylo nechutné.
Děje se něco, sere?
Žijí skvělí rytíři potulným životem a umírají u zablácené cesty?
Asi ne.
Ser Arlan nevládl skvěle mečem ani kopím,
byl ochlasta, děvkař
a nikdo ho pořádně neznal.
Neměl ani přátele.
Dožil se skoro šedesátky a nikdy nebyl šampion.
Jakou šanci opravdu mám?
Ale byl na mě hodný.
Nebyl jsem z jeho krve...
ale choval se tak ke mně.
Vychoval ze mě čestného muže.
A všichni ti...
vznešení lordi si ani nepamatují jeho jméno.
Jmenoval se ser Arlan z Grošostromu.
A já jsem jeho pokračovatel.
Zítra...
všem ukážeme, co jeho ruka stvořila.
České titulky Petr Miklica Iyuno 2025