Varbūt jūs viņu neatceraties, bet...
Paliec tur!
-Tūliņ nākšu. -Viņš bija īsts bruņinieks.
Atšķīrās no citiem. Jā.
Miermīlīgas dabas.
Kluss un pieticīgs.
Simt karu veterāns, kuram nebija neviena ienaidnieka.
Vienmēr zināja, ko no viņa gaida.
Nekad nežēlojās.
Pat nāves priekšā viņš...
Viņš vienkārši...
Viņš to vienkārši pieņēma.
Viņš gribēja dot labumu apkārtējiem.
Viņš nekļuva bagāts.
Viņam nebija ne zemju, ne bērnu.
Uz Ešfordu prom pie daiļās meitenes
Hei-ho, hei-ho
Tā mana sirdsmīļā būs Un paēnā mēs atlaidīsimies
Hei-ho, hei-ho
Kusties, Dank!
Viņam vajadzēja vienīgi svaigu gaisu
un uguni, pie kuras sasildīt kājas.
Viņa cīņas prasmes bija...
nenovērtētas.
Bet viņam bija granīta zods.
-Nāc! -Un viņš bija neatlaidīgs cīnītājs.
Nāca virsū atkal un atkal.
Es mīļu skūpstu saņemšu No zobena gala asā
Hei-ho
Florentu nams.
Sīrs Ārlans dienēja jūsu sardzē tolaik, kad jūsu tēvs kļuva akls.
Tā mana sirdsmīļā būs Un paēnā mēs atlaidīsimies
Hei-ho, hei-ho
Heifordu nams.
Sīrs Ārlans cīnījās plecu pie pleca ar jūsu brāļiem Redgrāsā.
Viņa ieroču nesējs, paša krustdēls, krita tajā kaujā.
Tīrelu nams.
Sīrs Ārlans bieži atminējās dienestu pie jums kā vislabāko laiku.
Viņš piesauca jūsu vārdus, milord, ka krūmu bruņinieks
esot tilts starp muižniekiem un mazļaudīm.
Es viņu nepazīstu.
-Vai viņš bija draņķīgs bruņinieks? -Nē.
Nu labs arī nebija, ja neviens viņu neatceras.
Veicīgāk cilā kājas! Nu!
Tas ir necienīgi, sīr.
Tad dieb atpakaļ uz nometni un liec mani mierā.
Sīr, es jūs nepametīšu.
Jo jums atkal un atkal no jauna jāpārdzīvo sava kunga nāve.
Lai gan izskatās, ka šie kungi jūsos nemaz neklausās.
Man pār to nav varas.
Jūs esat valstības bruņinieks. Nospļaujieties uz atļauju.
Ierodieties turnīrā, izaiciniet Longtornu Tīrelu
un ieduriet viņam pakaļā pīķi.
Nu jau pietiks.
Kāpēc izturaties pret šiem lutekļiem tā, it kā viņi būtu pārāki par jums?
Viņi ir pārāki.
Un tu esi pārāk nekaunīgs.
Sīrs Ārlans bija dižs bruņinieks.
Gan kāds viņu atcerēsies.
Ei, kurš ierodas?
Vai neredzi karogus, dumjais milzi?
Varbūt es labāk iešu atpakaļ. Pieskatīšu nometni.
Lai zagļi neokšķerē apkārt.
Labi. Man ir kāda doma.
Vai iedosiet aizstāvībai savu zobenu?
-Vai vāli. -Tev ir duncis. Ar to pietiks.
Lai tu būtu nometnē, kad atgriezīšos.
Ja apzagsi mani, sadzīšu tevi rokā ar suņiem.
Jums nav suņu.
-Gan sadabūšu. -Kur?
Ešfordas valdnieks pazemīgi sveic dižo un godājamo
Beiloru Tārgārjenu, karaļa Derona Krietnā pirmdzimto dēlu.
Pūķakmens princi, karaļa labo roku
un Dzelzs troņa mantinieku.
Un viņa brāli Mīkaru.
Ešfordas valdniek!
Liels gods jūs uzņemt, gaišība.
-Liels gods šeit viesoties. -Mana meita Gvina.
Beidz blenzt, puika! Aprūpē manu zirgu!
Es neesmu staļļa puika, milord.
Esi tam par dumju?
Ja netiec galā ar zirgiem,
tad sagādā man vīnu un glītu meitieti.
Piedodiet, milord, bet neesmu arī kalps.
Man ir tas gods būt par bruņinieku.
Nu ko...
bruņniecība ir pavisam pagrimusi.
-Nost! -Mierā.
Mierā. Nāc!
Nāc! Viss kārtībā. Viss kārtībā.
Nāc te, meitenīt!
Šeit ir pārāk daudz ļaužu. Piekrītu.
Kur, ellē, lai es lieku visus zirgus?
Smukie vienmēr ir kaprīzi.
Viņa tikai mazliet satraucās.
Viņš domāja princi, nevis zirgu.
Atvainojiet, milordi.
-Esmu sīrs Dankans Garais. -Ļoti patīkami.
Esmu sīrs Rolands Kreikhols.
Mans zvēresta brālis sīrs Donels no Krēslaines.
Ak dievi, puis!
Vai tu kaujā jāj uz zirga vai zirgs uz tevis?
Piedodiet, sīr Roland, viņam reti jāpaceļ galva, lai nodurtu acis.
Jā, esmu liels palaidnis.
Sakiet, sīr Dankan,
vai te kaut kur var pieklājīgi nolikt kluci?
Nē, īsti ne.
Tik augstdzimis vīrs nekad nav pazemojies un slaucījies ar sienu.
Domāju, ka šonedēļ būs spiests pazemoties.
No kuras puses tu esi? Nešķiet, ka esi vietējais.
No nekādas puses.
To pusi es zinu.
Mana ģimene ir no turienes.
Tātad jūs neesat no Krēslaines Dārkliniem?
Mēs esam Krēslaines krabju ķērāji.
Kopš aizlaikiem.
Sīr Donel!
Vai drīkstu jautāt?
Kā krabju ķērāja dēls
kļuva par Karaļsardzes bruņinieku?
Tāpat kā mēs kļuvām par krabju ķērājiem.
-Tāpat kā kļuvām... -Vai tu esi Beilors Tārgārjens?
Nē.
Tad lasies malā, ka tevi!
Jā, jā. Protams. Atvainojiet.
Piedodiet.
Prinčiem vajag nomazgāt rokas, ka tevi!
Jau eju, kundze.
Malā! Kariete brauc cauri.
Pavasara lietavās daudzas mūsu upes ir piebriedušas.
Varbūt jaunie prinči aizkavējušies.
Manā dirsā viņi ir aizkavējušies.
-Nelādi mūsu laipno namatēvu! -Es teicu "manā dirsā", nevis "viņa".
Viņš nav vainīgs, ka tēvs mums lika piedalīties šajā cirkā.
Varbūt apspriedīsim to citā laikā?
Tu solīji, ka jāsim medībās.
Derons tā jau ir darījis.
Nevajadzēja spiest viņu piedalīties.
Prinča dēli ir pazuduši.
Par savu dēlu gan tu uztrauktos vairāk.
Varbūt viņi ir miruši.
-Miruši? -Kari sākušies arī lielāku sīkumu dēļ.
Tu esi liels un dumjš.
Viņi pazuduši tikai vienu dienu.
Gan jau sīrs Rolands atradīs gan viņu, gan Īgonu.
Varbūt pēc turnīra.
Deronam, tāpat kā Airīsam un Reigelam, turnīros nav ko meklēt.
Jo viņš labāk jāj staiguli nekā ar zirgu.
Tā es neteicu.
Nevajag atgādināt mana dēla trūkumus.
Viņš var mainīties. Viņš mainīsies, nolādēts.
Vai arī viņam būs beigas.
Tu!
Kas tu esi? Kāpēc tu mūs izspiego?
Parādies!
Milordi, atvainojos par traucējumu.
Es...
Es lūdzu sīram Manfredam Dondarionam, lai galvo par mani
un es varētu piedalīties turnīrā, bet viņš atsakās.
Kas? Kas, ellē, te notiek?
Mēs šeit esam iebrucēji, brāl. Nāciet tuvāk, sīr!
Un citi arī.
Redziet, viņi apgalvo, ka nepazīst sīru Ārlanu no Penitrī,
bet viņš tiem kalpoja, es zvēru.
Man ir viņa zobens un vairogs.
Tie nepadara par bruņinieku.
Ja tev nav nopietnāku pierādījumu, kāds raksta gals vai...
Vai jūs viņu atceraties, gaišība?
Tas bija pirms daudziem gadiem.
Varbūt esat piemirsis.
Sīrs Ārlans no Penitrī.
Cik man zināms, nav uzvarējis nevienā turnīrā.
-Bet kaunā arī nepalika. -Jā, sīr.
Gribēju teikt - nē. Nē, nepalika.
Tuvcīņā Karaļa ostā viņš nogāza lordu Stoukvērtu.
Un pirms tam izgrūda no segliem pašu Sirmo Lauvu.
Viņš daudzreiz man to ir stāstījis.
Tad jūs noteikti atceraties Sirmā Lauvas īsto vārdu.
Sīrs Deimons Lanisters.
Sirmais Lauva tagad ir Rūdas klinšu valdnieks.
Ir gan.
Un rīt piedalīsies turnīrā.
Kā tu spēj atcerēties krūmu bruņinieku,
kurš pirms 16 gadiem nogāza no zirga Deimonu Lanisteru?
Es cenšos labi iepazīt savus pretiniekus.
Kāpēc jānolaižas līdz cīņai ar krūmu bruņinieku?
Tas bija pirms daudziem gadiem Vētrasgalā.
Lords Barateons rīkoja kara spēles par godu mazdēla piedzimšanai.
Izloze nolika mani pretī sīram Ārlanam.
Mēs salauzām četrus pīķus, līdz es viņu nogāzu.
Septiņus.
Man šķiet.
Laika gaitā stāsti tiek izpušķoti.
Nedomā sliktu par savu saimnieku, bet salauzti tika četri pīķi.
Kā teiksiet, gaišība. Četri. Atvainojos.
Vecais vīrs, sīrs Ārlans, mēdza teikt,
ka mans pauris ir biezs kā mūris un esmu lēns kā sumbrs.
Nekas, sīr. Piecelieties!
Jūs atdevāt viņam zirgu un bruņas, neprasot izpirkumu.
Sīrs Ārlans man bieži teica, ka jūs esat bruņnieciskuma iemiesojums
un ka reiz Septiņas valstības būs drošībā jūsu rokās.
Cerams, vēl ne tik drīz.
Nē, es nedomāju, ka karalim būtu...
Jūs gribat piedalīties turnīrā. Pareizi?
-Jā. -Lēmums jāpieņem
spēļu rīkotājam, bet es neredzu iemeslu jums atteikt.
Kā teiksiet, milord.
-Jūsu gaišība... -Jā, tu esi pateicīgs.
Tagad lasies prom!
Piedodiet manam brālim, sīr.
Viņa dēli ceļā pazuda, un viņš par tiem baiļojas.
Saprotams.
Ceru, ka viņus neatradīs mirušus.
Sīr!
Jūs neesat sīra Ārlana radinieks, vai ne?
Nē, neesmu.
Vienīgi īstajam dēlam ir tiesības mantot bruņinieka ģerboni.
Jums jāatrod cits, sīr.
Savs ģerbonis.
Es to izdarīšu.
Vēlreiz paldies, jūsu gaišība.
Es cīnīšos drosmīgi.
Jūs redzēsiet.
-Turp. -Tu neesi bruņinieks.
Tu esi nerrs Florians.
Esmu, milēdij.
Vislielākais nerrs no visiem.
Un arī visdižākais bruņinieks.
Nerrs un bruņinieks?
Pirmoreiz ko tādu dzirdu.
Milēdij, visi vīrieši ir nerri un visi vīrieši ir bruņinieki,
kad ir darīšana ar sievietēm.
Sveika!
Un viens par vakarvakaru.
Tas bija vareni. Kā radāt trikus ar uguni?
-Tie ir ziedputekšņi? -Jā, ievācam tos pa ceļam.
Nebiju redzējis tik milzīgas lelles.
-Vai jūs pati tās darināt? -Tēvocis darina, es izgleznoju.
Vai uzgleznosi kaut ko man?
Es varu samaksāt. Man...
Te kaut kas jāpārglezno pāri kausam.
Ko tu vēlētos?
Godīgi sakot, nezinu.
Es...
Piedod. Laikam uzskati mani par muļķi.
Visi vīrieši ir nerri un bruņinieki.
-Pelēkā krāsa ir vienmuļa. -Jā.
Jā, pamats derētu saulrieta krāsā,
jo vecajam vīram patika saulrieti.
-Un... -Goba.
Liela. Tāda kā pie upes -
ar brūnu stumbru un zaļiem zariem.
Jā. Goba. Derēs.
Un virs tās - asteszvaigzne.
Vai pratīsi?
Paldies.
Esmu sīrs Dankans Garais.
Es esmu Tansela.
Puikas mani sauca "Tansela Pārāk Garā".
Tu neesi pārāk gara. Tieši īstajā garumā...
-Kam? -Lellēm.
Jā, lellēm.
Labi.
-Pagaidi! Vairogu! Jā. -Jā, piedod. Jā, vairogu.
Vai es izgāzos?
Ar leļļu meiteni.
Šķiet, ka negāja gludi.
Viņa apgleznos tavu vairogu.
Jā, par naudu.
Jūs abi esat milži.
Vai tas ir cerīgi?
Tas ir...
kaut kas kopīgs.
Jā, pareizi.
Kaut kas kopīgs.
Vai es kādreiz kļūšu par bruņinieku?
Protams. Kāpēc ne? Tu esi spējīgs puika.
Esmu pasīks.
Gan izaugsi.
Mazs pat savam vecumam, tā visi vienmēr teica.
Man visi vienmēr teica, ka esmu dumjš.
Un?
-Ko? -Ko?
Ko jūs darījāt, kad jūs sauca par dumju?
Kas tev par daļu?
Manas nedienas ir tikai manas.
Es domāju...
-Vai tad jūs necenšaties man palīdzēt? -Ko?
-Izaugt? -Jā. Krūmu bruņiniek! Tu!
Kas tie par mīzaliem? Man vajag spēku.
Vai atsauksies manam aicinājumam cīņā?
Labi. Nāc! Celies!
Gatavi?
Noslauki plaukstas, tauku ķepa!
Neesam tavas māsas guļamistabā.
Gatavi?
Velciet!
Aiziet!
Velciet! Jēlie mūlāpi!
Es atgriezīšos!
-Laionel, ko jūs darāt? -Man slāpst.
Laionel!
Velciet!
Man slāpst, mūlāp.
Man slāpst.
Izskatās labi.
Sasodītais mūlāps!
Tu labi strādā.
Labāka nav.
Man līdz rītam vajag bruņas.
Kakla bruņas, lielu aizsargus un bruņucepuri.
Turnīram vai darbam?
Iespējams - abiem.
Tu esi ražens, lai gan esmu apbruņojis vēl raženākus.
Man ratos šis tas ir, tev varētu derēt.
Gan bez zelta un sudraba rotājumiem.
Tikai labs, stiprs un vienkāršs tērauds.
Manas bruņucepures neizskatās kā cūkas ar spārniem vai svešzemju augļi.
Bet manējā kalpos labāk, ja dabūsi ar pīķi sejā.
Tieši tas, ko man vajag. Cik?
Astoņsimt briežu, jo esmu pielaidīgs.
Astoņsimt?
Varbūt varu iemainīt pret mazāka vīra bruņām?
Ir pusķivere, bruņukrekls.
Kalējs Peits pārdod tikai savu darbu.
Metāls gan man noderētu, ja nav pārāk sarūsējis.
Ņemšu to un izkalšu bruņas par...
sešsimt.
Man ir tikai divi brieži.
Pagaidīšu vienu dienu.
Ja neatsūtīsi ieroču nesēju ar pārējo, pārdošu savu preci nākamajam.
Tu saņemsi visu, es apsolu.
Es grasos kļūt par uzvarētāju.
Ak tā?
Un pārējie te ir ieradušies tikai...
Tikai lai tev uzgavilētu?
Vai es tiešām varētu būt vēl lielāks muļķis?
Ja uzvarēšu, atgriezīšos un izpirkšu tevi.
Es apsolu.
Tu esi vislabākā.
Tas viņai.
Šovakar iedod viņai auzas. Ja?
Un ābolu arī.
Nu vairs atpakaļceļa nav.
Vecais vīrs nodzīvoja gandrīz līdz 60 gadiem,
bet neuzvarēja ne reizi.
Manā sidrā ir kukainis.
Ja es kļūtu par Ešfordas pļavas čempionu
kaut vai uz stundu...
varbūt kāds no dižajiem namiem paņemtu mani savā dienestā.
Varbūt pat Tārgārjenu nams.
Jūsuprāt, pūķu nams ņem dienestā krūmu bruņiniekus?
Diezgan!
Sīrs Donels no Karaļsardzes
arī ir tikai krabju ķērājs.
Sīrs Donels?
-No Krēslaines? -Jā.
Viņa tēvam pieder puse Vesterosas krabju zvejas kuģu.
Ko?
Kā tu zini?
Man patīk zvejot.
Ir laiks.
Jā, nāc ejam! Nu, kusties!
Ejam!
Pagaidiet mani!
Sīr Dankan!
-Vesels? -Jā.
Par jaunajiem un vecajiem dieviem!
Vairogu!
Pīķi!
Vairogu!
Ķiveri!
Kas viņš tāds?
Princis Valars, Beilora dēls.
-Otrais rindā uz troni. -Vairogu!
-Varu derēt, ka viņš ir favorīts. -Piekrītu, sīr.
Lords Ešfords drāž savas aitas.
Aiziet!
Ieroču nesēj! Pīķi, pīķi, pīķi!
Sīr! Laidiet mani zemē, sīr!
Mirsti!
Vai padodies, Melnuguns bastard?
Viņi šovakar jāja izcili.
Tas skats ar zivi bija pretīgs.
Vai kaut kas noticis?
Vai diži bruņinieki dzīvo krūmos un mirst dubļaina ceļa malā?
Domāju, ka ne.
Sīrs Ārlans nebija izveicīgs ar ieročiem,
viņš dzēra un maukojās,
viņu bija grūti iepazīt.
Viņam nebija neviena drauga.
Viņš nodzīvoja gandrīz līdz 60 gadiem, bet neuzvarēja ne reizi.
Kādas man ir izredzes, ja godīgi?
Bet viņš bija labs pret mani.
Es nebiju asinsradinieks,
bet viņš izturējās tā, it kā būtu.
Viņš izaudzināja mani par godavīru.
Bet visi šie...
augstdzimušie kungi neatceras pat viņa vārdu.
Viņu sauca sīrs Ārlans no Penitrī.
Un es esmu viņa mantojums.
Rīt...
mēs viņiem parādīsim, ko radījusi viņa roka.
Subtitrus tulkoja: Dace Andžāne