Poate că nu vi-l mai amintiți, dar...
Stai acolo!
- Mă-ntorc. - A fost un cavaler adevărat.
Diferit de alți bărbați. Da.
Era o fire împăciuitoare.
Tăcut și smerit.
A luptat într-o sută de războaie, dar nu îi era vrăjmaș nimănui.
A știut mereu ce se aștepta de la el.
Nu s-a plâns niciodată.
Chiar și pe patul de moarte, s-a...
Pur și simplu s-a...
S-a împăcat cu situația.
Își dorea să le fie de folos celor din jurul său.
Asta nu i-a adus bogății.
Nu a stăpânit pământuri și nici nu a lăsat în urmă prunci.
Am pornit spre Ashford La o fecioară bălaie
Heirup, heirup
Am s-o fac drăguța mea Și la umbră ne-om întinde
Heirup, heirup
Hai, Dunk!
Nu-și dorea altceva decât cerul liber...
și-un foc să-i încălzească picioarele.
Iscusința lui de războinic nu era...
lăudată cum se cuvine.
Dar avea o bărbie cioplită în granit.
- Haide! - Și era un luptător îndârjit.
Nu se dădea bătut, orice-ar fi fost.
Am să fur o sărutare dulce Din vârful spadei
Heirup
Casa Florent.
Ser Arlan a slujit în garda voastră când tatăl dumitale și-a pierdut vederea.
Am s-o fac drăguța mea Și la umbră ne-om întinde
Heirup, heirup
Casa Hayford.
Ser Arlan a luptat umăr la umăr cu frații dumitale la Iarba Roșie.
Scutierul său, propriul nepot, a fost răpus în bătălie.
Casa Tyrell.
Ser Arlan spunea adeseori că răstimpul petrecut în slujba voastră
a fost cel mai mulțumitor.
A spus că dumneata, milord, i-ai zis că orice cavaler rătăcitor
este o punte între lorzi și oamenii de rând.
Nu îl cunosc, omule.
- Era un cavaler de rahat? - Nu, nicidecum.
Bun sigur n-a fost, dacă nu-l ține minte nimeni.
Mergi și tu mai iute, hai!
Ești nepoliticos, ser.
Atunci întoarce-te în tabără și dă-mi pace mai bine.
Nu te-aș părăsi, ser.
Nu acum, când treci iar și iar prin suferința pierderii stăpânului tău.
Deși mi se pare că lorzii ăștia nici măcar nu te ascultă.
N-am ce face în privința asta.
Ești cavaler al ținutului, ser. Nu ai nevoie de permisiunea lor.
Înscrie-te la turnir, provoacă-l pe Ghimpe-Lung Tyrell
și fă-i fundul praf.
Gata, ajunge cu asta.
De ce îi pui pe cățelușii ăștia regali mai presus de tine?
Pentru că sunt mai presus de mine.
Iar neobrăzarea asta a ta o să-ți aducă necazuri.
Ser Arlan a fost un mare cavaler.
O să-și amintească cineva de el.
Auzi, cine-a venit?
Nu vezi flamurile, găligan cretin?
Poate că ar trebui să mă întorc, ser, să verific tabăra.
Să m-asigur că nu și-au vârât nasul tâlharii.
Bine. Mi-a venit o idee.
Îmi dai și sabia ta, să alung dușmanii?
- Sau o ghioagă? - Ai un cuțit. Îți ajunge.
Ai face bine să fii aici când mă-ntorc.
Dacă mă tâlhărești, te vânez, cu tot cu câini!
Nici măcar n-ai câini!
- Fac eu rost. - De unde, mă rog?
Lordul Ashford îi urează un umil bun-venit mărețului și onorabilului
Baelor Targaryen, întâiul născut al regelui Daeron cel Bun.
Prinț de Piatra Dragonului, Mână a Regelui...
și moștenitor al Tronului de Fier.
Și fratelui său, Maekar.
Lord Ashford!
E o mare onoare să vă urez bun-venit, Alteță.
- E o mare onoare să fiu primit aici. - Fiica mea, Gwin.
Băiete, nu mai căsca gura! Îngrijește-mi calul!
Nu sunt grăjdar, milord.
Nu te duce capul?
Dacă nu poți să îngrijești niște cai,
atunci adu-mi niște vin și o muierușcă arătoasă.
Iertare, milord, dar nici slugă nu sunt.
Am onoarea să fiu cavaler.
Păi...
cavalerismul cunoaște vremuri triste, se pare.
- Dați-vă în lături! - Ușurel!
Ușurel, haide!
Hai, vino cu mine! E-n regulă. Potolește-te!
Așa, fetițo!
Ai dreptate, sunt mult prea mulți oameni în jur.
Unde naiba găsesc eu loc pentru toți caii ăștia?
Ăștia frumoși sunt și năzuroși.
E doar puțin agitată, atâta tot.
Se referea la prințișor, nu la buiestraș.
Iertare, milorzi.
- Sunt ser Duncan Vlăjganul. - Bine te-am găsit.
Eu sunt ser Roland Crakehall
și el e fratele meu de cruce, ser Donnel din Duskendale.
Pe toți zeii, băiete!
Tu călărești în luptă sau calul pe tine?
Iartă-l pe ser Roland, rareori e nevoit să ridice ochii ca să privească de sus.
Da, sunt un ticălos fără pereche.
Spune-mi un lucru, ser Duncan.
E vreun loc bun pe-aici unde să-ți faci nevoile?
Nu prea, nu.
Un bărbat cu originile lui nu a binevoit vreodată să-și deranjeze fundul cu fân.
Pun rămășag că va binevoi până la sfârșitul săptămânii.
De unde te tragi, omule? Nu pari să faci parte dintr-o Casă.
Nu mă trag de nicăieri.
Înțeleg ce spui.
Și familia mea e tot așa.
Nu ești Darklyn din Duskendale?
Eram pescari în Duskendale.
De când ne știm.
Ser Donnel?
Pot să întreb ceva, ser?
Cum a reușit fiul unui pescar să aibă onoarea
de a fi cavaler în Garda Regelui?
La fel cum am ajuns și pescari.
- La fel cum am ajuns și... - Ești Baelor Targaryen?
Nu.
Atunci dă-te dracului din drum!
Da, da. Bineînțeles. Iertare.
Scuze.
Prinții trebuie spălați pe mâini.
Vin îndată, doamnă!
Mișcă! Trebuie să treacă trăsura.
Ploile de primăvară ne-au umflat multe pâraie.
Poate că tinerii prinți întârzie pe drum?
Ei, întârzie, pe dracu’. Nu e vorba că întârzie.
- Nu ne înjura gazda binevoitoare. - Nu am nimic cu el.
Nu e vina lui că tata ne-a cerut să luăm parte la circul ăsta jalnic.
Am putea discuta cu altă ocazie?
Ai spus că mergem la vânătoare.
Nu e prima oară când Daeron face asta.
Nu trebuia să-i poruncești să participe.
Fiii prințului au dispărut.
Dacă era fiul tău, ți-ai fi făcut mai multe griji.
Probabil că sunt morți.
- Morți? - S-au iscat războaie și pentru mai puțin.
Ești mare și prost.
Lipsesc doar de o zi.
Ser Roland îi va găsi negreșit și pe el, și pe Aegon.
Da, tot ce se poate, după ce turnirul se va încheia.
Daeron nu are ce căuta la un turnir, cum nu au nici Aerys sau Rhaegal.
Adică mai curând ar încăleca o târfă decât un armăsar.
Nu asta am spus.
Nu-i nevoie să-mi amintești de neajunsurile fiului meu.
Se poate schimba. Se va schimba, pe toți zeii!
Altminteri, jur că-l omor cu mâna mea.
Tu!
Cine ești? Și cum îndrăznești să ne spionezi?
Arată-te!
Milorzi, vă cer iertare că vă întrerup.
Eu...
L-am rugat pe ser Manfred Dondarrion să garanteze pentru mine,
ca să pot lua parte la turnir, însă m-a refuzat.
Cine? Ce mama naibii se petrece?
Noi suntem intrușii aici, frate. Apropie-te, ser!
Am apelat și la alții.
Ei susțin că nu îl cunosc pe ser Arlan de Pennytree,
dar el i-a slujit, vă jur!
Am sabia și scutul său.
O sabie și un scut nu te fac cavaler.
Sau poate că ai o dovadă mai bună, în scris, care să-ți susțină spusele?
Vă amintiți de el, Alteță?
A trecut multă vreme de atunci.
Poate că ați uitat.
Ser Arlan de Pennytree.
Din câte știu, nu a câștigat niciun turnir.
- Dar nici de rușine nu s-a făcut. - Da, ser.
Adică nu. Nu, nu s-a făcut de rușine.
L-a doborât pe lordul Stokeworth în busculada din Debarcaderul Regelui,
iar înainte, l-a aruncat de pe cal pe Leul Cenușiu.
Mi-a povestit întâmplarea de multe ori.
Atunci, fără îndoială, îți amintești numele adevărat al Leului Cenușiu.
Ser Damon Lannister.
Leul Cenușiu. Acum e lord de Casterly Rock.
Într-adevăr.
Și va intra în arenă dimineață.
Cum e posibil să ții minte un cavaler rătăcitor
care s-a întâmplat să-l arunce de pe cal pe Damon Lannister acum 16 ani?
Obișnuiesc să învăț tot ce pot despre dușmanii mei.
Și de ce te-ai înjosi să înfrunți un cavaler rătăcitor?
S-a întâmplat demult, la Capătul Furtunii.
Lordul Baratheon a organizat un turnir în cinstea nașterii nepotului său.
Sorții mi l-au ales pe ser Arlan în prima întrecere.
Am rupt patru lănci până am reușit să-l arunc de pe cal.
Ba șapte.
Așa cred...
Poveștile se înfloresc cu timpul, știu.
Nu i-o lua în nume de rău stăpânului tău, dar mă tem că au fost doar patru lănci.
Precum spuneți, Alteță. Au fost patru. Vă cer iertare.
Bătrânul, ser Arlan, obișnuia să spună
că sunt zdravăn ca zidul unui castel și încet ca zimbrul.
Nu ai greșit cu nimic, ser. Ridică-te!
I-ați înapoiat calul și armura, fără nicio răscumpărare.
Ser Arlan mi-a spus adesea că sunteți sufletul cavalerismului
și că, într-o bună zi, cele Șapte Regate vor fi în siguranță la cârma Alteței Sale.
Mă rog să se întâmple mulți ani de-aici înainte.
Nu, nu voiam să spun că regele ar trebui să...
Vrei să iei parte la turnir, nu-i așa?
- Da. - Decizia îi aparține
maestrului jocurilor, dar nu văd de ce te-ar respinge.
Precum spuneți, milord.
- Alteță, eu... - Prea bine, ser, ești recunoscător.
Acum cară-te naibii!
Iartă-l pe fratele meu, ser.
Fiii lui s-au rătăcit pe drum și se teme pentru ei.
Desigur.
Nădăjduiesc că vor fi găsiți în viață.
Ser!
Nu ești din neamul lui ser Arlan?
Nu, nu sunt.
Prin lege, doar un fiu legitim are dreptul de a moșteni blazonul unui cavaler.
Trebuie să-ți găsești un nou însemn.
Propriul sigiliu.
Voi face întocmai.
Vă mulțumesc din nou, Alteță.
Voi lupta vitejește.
Veți vedea.
- Pe-aici. - Tu nu ești cavaler.
Ești Florian Bufonul.
Într-adevăr, milady.
Mai mare bufon nu a existat.
Dar nici cavaler mai viteaz!
Și bufon, și cavaler?
N-am mai auzit așa o grozăvie.
Domniță dulce, toți bărbații sunt bufoni și toți bărbații sunt cavaleri,
când sunt domnițe la mijloc.
Ziua bună!
Și unul pentru aseară.
A fost grozav. Cum ai făcut trucurile cu focul?
- E polen? - Da, îl adunăm pe drum.
Nu am mai văzut marionete așa de mari.
- Tu însăți le faci? - Nu, unchiul meu, eu doar le pictez.
Mi-ai putea picta și mie ceva?
Am bani să-ți plătesc. Am...
Am nevoie să pictezi ceva peste potir.
Păi, ce ți-ai dori?
Nu prea știu.
Eu...
Scuze, pesemne mă socotești un măscărici.
Toți bărbații sunt bufoni, toți bărbații sunt cavaleri.
- Cenușiul e cam mohorât. - Într-adevăr.
Da, fundalul ar trebui să aibă culoarea asfințitului,
fiindcă bătrânului îi plăcea apusul.
- Și... - Un ulm.
Unul mare, precum cel de pe malul râului,
cu trunchiul maro și ramurile verzi.
Da. Un ulm. Ar fi nimerit.
Dar cu o stea căzătoare deasupra.
Ai putea face așa ceva?
Îți mulțumesc.
Eu sunt ser Duncan Vlăjganul.
Eu sunt Tanselle.
Băieții obișnuiau să-mi spună Tanselle Lungana.
Dar nu ești lungană. Adică ești numai potrivită pentru...
- Pentru? - Pentru marionete.
Da, pentru marionete.
Bun.
- Așteaptă! Scutul. Da. - Da, scuze. Da, scutul.
M-am descurcat rău?
Cu fata cu marionetele.
Mi se pare că nu m-am descurcat bine.
A acceptat să-ți picteze scutul.
Da, pentru bani.
Sunteți amândoi uriași.
E un lucru promițător?
E ceva ce...
aveți în comun.
Da, corect.
E o trăsătură comună.
Crezi că într-o bună zi o să ajung și eu cavaler?
Sigur, de ce nu? Ești un puști cu potențial.
Sunt cam mărunțel.
O să mai crești.
Chiar și pentru vârsta mea. Toți mi-au zis asta mereu.
Toți mi-au zis mereu că-s nătâng.
Și?
- Ce? - Ce?
Ce făceai când îți spuneau că ești nătâng, ser?
Asta nu-i treaba ta!
Sunt doar problemele mele.
Credeam că...
- Nu încercai să mă ajuți? - Cu ce să te ajut?
- Să crești? - Da, cavalere rătăcitor. Tu!
Ce-i cu pișatul ăsta? Am nevoie de mușchi.
Îmi vei asculta chemarea la război?
Bun. Hai! Sus!
Sunteți gata?
Hei! Usucă-ți palmele, mâini de moluscă!
Nu suntem în odaia soră-tii.
Sunteți gata?
Trageți!
Dacă pierdem, îți înec întâiul născut!
Haideți!
Trageți! Păpădii, muieri ce sunteți!
Mă-ntorc, nu vă faceți griji.
- Lyonel, ce faci? - Mi s-a făcut sete.
Lyonel!
Trageți!
Mi-e sete, jigodie.
Mi-e sete, n-auzi?
Te ții bine.
Morții mă-sii!
Faci treabă bună.
Cea mai bună.
Am nevoie de armură dimineață.
De apărătoare pentru picioare, grumăjer și coif întreg.
O să lupți sau o să lucrezi?
Și una, și alta, poate.
Ești voinic, dar am făcut armuri și mai mari.
Am niște piese numai bune în căruță.
Dar să știi că nu-s împodobite cu aur sau argint.
Doar oțel zdravăn, rezistent și simplu.
Fac coifuri care arată a coifuri, nu a porci înaripați și fructe exotice.
Dar al meu te va sluji mai bine, dacă vei încasa o lance în figură.
E tot ce îmi doresc. Cât face?
Opt sute de cerbi, fiindcă mă simt darnic.
Opt sute?
Ți-aș putea da la schimb o armură făcută pentru un om mai mărunt.
Un coif fără pavăză? O cămașă din zale?
Cap de Oțel vinde doar ce-i făcut de mâna lui.
Dar aș putea folosi metalul, dacă nu e prea ruginit.
Ți-l iau și îți fac armura pentru...
șase sute.
Am doar doi cerbi.
Câștigi doar o zi.
Trimite-ți scutierul cu restul de bani. Altfel, îmi vând marfa
altui mușteriu.
O să-i primești pe toți, jur.
Am de gând să fiu campion aici.
Nu zău?
Și toți ceilalți au venit doar ca să...
Ca să te susțină pe tine?
Oare e ceva pe lumea asta la care să nu fiu prost?
Dacă voi învinge, mă voi întoarce să te răscumpăr.
Îți promit.
Ești cea mai bună fată.
Ăștia-s pentru ea.
Ai grijă să primească ovăz astă-seară.
Și un măr.
Acum nu mai e cale de întoarcere.
Știi că bătrânul a trăit aproape 60 de ani
și nu a fost campion?
Am o gânganie în cidru.
Dacă m-aș putea intitula campion pe Pajiștea Ashford,
chiar și preț de o oră,
poate că o mare Casă m-ar primi în slujba ei.
Poate chiar Casa Targaryen.
Sunt mulți cavaleri rătăcitori în Casa Dragonului, așa crezi?
Hai, gata cu asta!
Dacă vrei să știi, ser Donnel din Garda Regelui
este fiul unui pescar de crabi.
Ser Donnel?
- Din Duskendale? - Chiar el.
Tatăl lui stăpânește jumătate din flotele de pescuit din Westeros.
Ce-ai zis?
De unde știi tu, mă rog?
Îmi place să pescuiesc.
E timpul!
Da, haide, să mergem! Hai, mișcă-te mai repede!
Să mergem!
Așteaptă-mă!
Ser Duncan!
- Ești teafăr? - Da.
Pentru zeii noi și vechi!
Scut!
Lance!
Scut!
Coif!
Auzi, cine-i ăla?
Prințul Valarr, fiul lui Baelor.
- Al doilea în succesiunea la tron. - Scut!
- Pun rămășag că e favoritul. - De acord cu tine, ser.
Lordul Ashford și-o trage cu oile!
Haideți, așa!
Scutier! Lance, lance, lance!
Ser! Lasă-mă jos, ser!
Mori!
Te recunoști înfrânt, bastard Blackfyre?
A fost o înfruntare pe cinste.
Partea cu peștele a fost dezgustătoare.
S-a întâmplat ceva, ser?
Marii cavaleri trăiesc prin tufișuri și mor la marginea unui drum noroios?
Mă cam îndoiesc.
Ser Arlan nu era iscusit cu sabia sau lancea,
îi plăceau băutura și târfele
și greu îl mai cunoștea omul.
Și nici prieteni nu-și făcea.
A trăit aproape 60 de ani și nu a fost nicicând campion.
La drept vorbind, ce șanse am eu?
Dar cu mine a fost bun.
Nu i-am fost neam,
dar m-a crescut ca pe fiul lui.
M-a învățat să fiu bărbat de onoare.
Iar toți acești...
lorzi nobili nici nu-i mai țin minte numele.
Numele lui era ser Arlan de Pennytree.
Iar eu sunt moștenirea lui.
Mâine-dimineață...
le vom arăta ce-au făurit mâinile sale.
Traducerea: Lucia Popovici
Traducerea: Lucia-Elena Popovici