-Ni kanske inte minns honom, men... -Ligg kvar.
-Jag kommer tillbaka. -Han var en sann riddare.
Annorlunda än alla andra män. Ja.
Han var fredlig till sin natur. Tystlåten och ödmjuk.
En veteran från hundratals krig, men ingens fiende.
Han visste alltid vad som förväntades av honom.
Han klagade aldrig.
Till och med när han var döende, så...
Han bara... Han bara fortsatte.
Han ville vara till gagn för andra.
Det gjorde honom inte rik. Han ägde ingen mark och hade inga barn.
Till Ashford för att ta mig en mö Hej hå, hej hå
Jag gör henne min och vi lägger oss ner
Hej hå, hej hå
Seså, Dunk!
Han begärde inget annat än frisk luft...
...och en eld att värma fötterna vid.
Hans färdigheter som krigare var...
...obesjungna. Men hans haka var hård som granit.
-Kom an! -Och han var en hårdnackad slagskämpe.
Han... Han gav aldrig upp.
Jag stjäl en söt kyss med svärdsspetsen min
Hej hå, hej hå
Huset Florent. Ser Arlan tog tjänst i er vakt när er höge far miste synen.
Jag gör henne min och vi lägger oss ner
Hej hå, hej hå
Huset Hayford. Ser Arlan stred vid era bröders sida på Rödgräsfältet.
Hans väpnare, hans egen systerson, dödades i striderna.
Huset Tyrell.
Ser Arlan talade ofta om sin tid i er tjänst som...sin största stolthet.
Han berättade att det var ni, mylord, som sa att häckriddare-
-är bryggan mellan herrarna och småfolket.
Jag känner honom inte.
-Var han en dålig riddare? -Nej.
Han kan inte ha varit skicklig om ingen minns honom.
-Snabba på nu. -Det här är ovärdigt, ser.
Spring tillbaka till lägret och låt mig vara, då.
Jag skulle aldrig lämna er.
Inte när ni ideligen tvingas återuppleva er herres död.
Med det verkar inte som om lorderna lyssnar på er.
-Det kan jag inte göra något åt. -Ni är en rikets riddare, ser.
Ge fan i deras tillåtelse, rid ut och utmana Långtagg Tyrell-
-och gör hans rövhål till ett lanshål.
Nu räcker det.
Varför talar ni till knähundarna som om de vore bättre än er?
För att de är det. Och du är för fräck för ditt eget bästa.
Ser Arlan var en stor riddare. Någon kommer att minnas honom.
-Du! Vem kommer? -Ser du inte fanorna, din jättelika fitta?
Jag kanske borde gå tillbaka, ser, och se till lägret. Hålla tjuvarna borta.
-Ja. Jag har en idé. -Får jag låna ert svärd som skydd?
-Eller en klubba? -Du har en kniv. Det räcker.
Bäst att du inte smiter! Om du stjäl från mig, så jagar jag dig med hundar.
Ni har inga hundar!
-Då får jag skaffa några. -Var då?
Vår herre av Ashford hälsar den högvälborne-
-Baelor Targaryen, kung Daeron den godes förstfödde son.
Prins av Dragonstone, kungens Hand...
...och arvinge till Järntronen.
-Och hans bror, Maekar. -Lord Ashford.
Det är en ära att få välkomna ers nåd.
-Äran är min. -Min dotter Gwin.
-Sluta gapa, pojk. Ta hand om min häst. -Jag är ingen stalldräng, mylord.
Inte klipsk nog?
Om du inte klarar av hästar, hämta lite vin och en söt flicka.
Beklagar, mylord. Jag är ingen tjänare heller.
Jag har den äran att vara riddare.
Minsann...
Det går utför med ridderskapet.
-Ur vägen! -Lugn.
Kom. Det är ingen fara.
Såja.
Det är alldeles för mycket folk här. Jag håller med.
-Var fan ska alla hästar få plats...? -De vackra är alltid hetlevrade.
-Hon blev bara lite uppjagad. -Han menade prinsen, inte hästen.
Ursäkta mig, mina lorder.
-Jag är ser Duncan den långe. -Väl mött. Jag är ser Roland Crakehall.
Detta är min edsvurne broder ser Donnel av Duskendale.
Vid gudarna! Rider ni er häst i strid eller rider den er?
Ursäkta ser Roland. Han behöver inte ofta titta upp för att kunna se ner på någon.
Ja, jag är en riktig lymmel.
Säg mig, ser Duncan. Finns det en bra plats att skita här?
Nej, egentligen inte.
En sådan förnäm man nedlåter sig inte att besvära sin röv med hö.
Han nedlåter sig nog innan veckan är slut.
Var kommer ni ifrån? Ni luktar inte adlig.
-Ingenstans ifrån, egentligen. -Jag förstår.
Min släkt kommer därifrån.
Ni är väl inte en Darklyn från Duskendale?
Vi var krabbfiskare i Duskendale. I alla tider.
Ser Donnel?
Får jag fråga er, ser, hur sonen till en krabbfiskare-
-fick äran att bli riddare i Kungsvakten?
På samma sätt som vi blev krabbfiskare.
-"På samma sätt som vi blev..." -Är du Baelor Targaryen?
-N-nej... -Kan du röra på arslet, då?
Ja. Självfallet. Beklagar.
Ursäkta mig.
-Prinsarnas jävla händer ska tvättas. -Jag kommer!
Gör plats för vagnarna!
Vårregnen har fått vattendragen att stiga över bräddarna.
De unga prinsarna kan ha blivit försenade.
Fan ta mig! De är inte försenade.
-Svär inte åt vår nådig värd. -Fan ta mig, sa jag.
Det är inte hans fel att far befallde oss att delta i den här eländiga cirkusen.
-Kan vi diskutera detta en annan gång? -Du sa att vi skulle jaga.
Daeron har gjort detta förut. Du borde inte ha beordrat honom att anmäla sig.
Prinsens söner är försvunna.
Du hade varit mer bekymrad om det var din son.
Förmodligen döda.
-Döda? -Krig har brutit ut för mindre.
Du är stor och dum.
De har endast varit försvunna i en dag.
Ser Roland hittar säkert både honom och Aegon.
Kanske när torneringen är över.
Daeron hör lika lite hemma på tornerbanan som Aerys eller Rhaegel.
-Han rider hellre horor än hästar. -Det var inte det jag sa.
Jag behöver inte bli påmind om min sons brister.
Han kan bättra sig. Det ska han, vid gudarna.
Annars ser jag till att han blir dräpt.
Du där.
Vem är du? Varför spionerar du på oss?
Visa dig.
Mina lorder. Jag ber om ursäkt för intrånget. Jag...
Jag har bett ser Manfred Dondarrion gå i god för mig-
-så att jag kan anmäla mig, men han vägrar.
Vem då? Vad fan handlar detta om?
Det är vi som är inkräktare här, broder. - Kom närmare, ser.
Jag har frågat andra.
De hävdar att de inte känner till ser Arlan av Pennytree-
-men han har tjänat dem, det svär jag. Jag har hans svärd och sköld.
Ett svärd och en sköld gör ingen till riddare!
Såvida ni inte har bevis för er utsaga, ett dokument eller...
Minns ni honom, ers nåd?
Det var många år sedan. Ni kanske har glömt.
Ser Arlan av Pennytree.
Han vann aldrig någon tornering, vad jag vet.
-Men han drog aldrig skam över sig. -Ja, ser!
Jag menar... Nej, det gjorde han inte.
Han besegrade lord Stokeworth vid mêléen i King's Landing-
-och några år före stötte han Grå lejonet ur sadeln.
Det berättade han ofta om.
Då minns ni utan tvivel Grå lejonets riktiga namn.
Ser Damon Lannister. Han är lord av Casterly Rock nu.
Det är han. Och han ska delta i torneringen i morgon.
Hur kan du minnas en jävla häckriddare-
-som råkade stöta Damon Lannister ur sadeln för sexton år sedan?
Jag lär mig allt om mina motståndare.
Nedlät du dig att rida dust mot en häckriddare?
Det var på Storm's End för många år sedan.
Lord Baratheon höll tornerspel för att fira ett barnbarns födsel.
Lotten gjorde ser Arlan till min motståndare.
Vi bröt fyra lansar innan jag besegrade honom.
Sju.
-Tror jag. -Historier skönmålas med tiden.
Tänk inte illa om er forne herre, men det var endast fyra lansar.
Som ni behagar, ers nåd! Det var fyra. Beklagar.
Gubben sa ofta att jag var tjockskallig som en slottsmur och långsam som en uroxe.
Ingen skada skedd, ser. Res er upp.
Ni gav tillbaka hans häst och rustning och krävde ingen lösen.
Ser Arlan brukade säga att ni var ridderligheten förkroppsligad-
-och att de Sju kungadömena en dag skulle vara trygga i era händer.
Inte än på länge, hoppas jag.
Nej, jag menade inte att kungen skulle...
-Önskar ni ställa upp i torneringen? -Ja.
Beslutet är tornermästarens, men jag ser inget skäl att neka er.
Som ni behagar, mylord.
-Ers nåd, jag... -Ni är tacksam. Dra åt helvete nu.
Ni får ursäkta min bror. Hans söner försvann under resan och han är orolig.
Självklart. Jag hoppas att de inte återfinns döda.
Ser?
Ni är väl inte av ser Arlans blod?
Nej, det är jag inte.
Enligt lag får endast en äktfödd son ärva en riddares ättvapen.
Ni måste skaffa ett nytt emblem. En egen vapensköld.
Det ska jag.
Tack återigen, ers nåd.
Jag ska kämpa tappert. Det ska ni få se.
-Den här vägen. -Du är ingen riddare!
-Du är narren Florian! -Ja, mylady.
Den främste narren som någonsin levt.
Och den främste riddaren också!
Narr och riddare? Jag har aldrig hört talas om något liknande.
Ädla dam, alla män är både narr och riddare...
...i kvinnors sällskap.
Hej.
Och en för i går kväll.
Det var jättebra. Hur gör du eldtricken?
-Är det pollen? -Ja. Vi samlar det på vägen hit.
Jag har aldrig sett så stora dockor. Tillverkar du dem?
Min farbror bygger dem, men jag målar dem.
Kan du måla en sak åt mig? Jag har pengar att betala med. Jag...
-Kalken behöver målas över. -Vad är du ute efter?
Jag vet faktiskt inte. Jag...
-Du måste tycka att jag är en riktig narr. -Alla män är narrar. Och alla är riddare.
-Det gråa är lite dystert. -Ja.
Fältet ska vara i samma färg som solnedgången.
-Gubben tyckte om solnedgången. Och... -En alm.
En stor alm. Som den nere vid floden, med brun stam och gröna grenar.
Ja, en alm. Det skulle passa bra.
Men med ett stjärnfall ovanför. Kan du måla det?
Tack. Mitt namn är ser Duncan den långe.
Jag heter Tanselle. Pojkarna kallade mig "Tanselle för lång".
Du är inte för lång. Du är precis lagom lång för...
-För...? -Marionettdockor.
Ja, marionettdockor. Jaha...
-Vänta. Skölden. -Ja! Förlåt.
Skötte jag det där illa? Det där med dockspelarflickan.
Det... Det kändes inte väl skött.
-Hon lovade att måla er sköld. -Ja, i utbyte mot pengar.
Ni är jättelika båda två.
-Är det ett lovande tecken? -Det är...
...en gemensam nämnare.
Javisst. En gemensam nämnare.
-Tror ni att jag kan bli riddare en dag? -Ja, varför inte?
-Jag är lite klen. -Du växer till dig.
Klen för min ålder, det har alla alltid sagt.
Alla har alltid sagt att jag är dum.
Och...?
-Vad? -Vad?
Vad gjorde ni när folk sa att ni är dum, ser?
Vad har det med dig att göra? Mina problem är mina egna.
Jag trodde...
-Försöker du inte hjälpa mig? -Med vadå?
-Att växa? -Ja! Häckriddaren. Du.
Vad är detta för skummande piss? Jag behöver muskler.
Svarar du på mitt stridsrop?
-Bra! - Seså! Res dig. -Redo?
Hördu!
Torka händerna, din klibbhänta fitta! Vi är inte i din systers gemak.
Redo?
Dra!
Om vi förlorar dränker jag din förstfödde!
Dra! Era fittfattiga fjollor!
Jag kommer tillbaka.
-Lyonel! Vad gör du? -Jag är törstig.
Lyonel!
Dra!
Jag är törstig, din fitta.
Jag är törstig!
Bra jobbat.
Jävla fitta!
-Ett gediget hantverk. -Bättre finns inte.
Jag behöver en rustning i morgon.
Halsharnesk, benskenor och tunnhjälm.
Ska du rida dust eller arbeta?
Kanske både och.
Du är storvuxen, men jag har rustat större män.
Jag har nog några delar i vagnen. Inget pyntat med guld eller silver.
Bara bra stål, slitstarkt och enkelt.
Mina hjälmar ser ut som hjälmar, inte bevingade grisar eller utländsk frukt.
Men de tjänar dig bättre om du får en lans i ansiktet.
Det är det jag vill ha. Hur mycket?
Åttahundra silverhjortar. Jag är på välvilligt humör.
Åttahundra?
Kan jag ge dig en mindre rustning i utbyte?
-En halvhjälm? En ringbrynja? -Stål-Pate säljer bara sitt eget arbete.
Jag skulle kunna ha användning för metallen, om den inte är rostig.
Jag tar det och rustar dig för...sexhundra.
-Jag har bara två silverhjortar. -Då får du en dags anstånd.
Skicka din väpnare med resten, annars säljer jag varorna till näste man.
Du ska få pengarna. Det lovar jag.
-Jag tänker bli en vinnare. -Minsann?
Kom alla andra hit bara för... Bara för att heja på dig?
Finns det något vis som jag inte är en narr på?
Om jag vinner köper jag tillbaka dig. Det lovar jag.
Min fina flicka.
Till henne.
Se till att hon får lite havre i kväll.
Och ett äpple med!
Nu finns väl ingen återvändo.
Gubben blev nästan 60 år men vann aldrig en tornering.
Det är ett kryp i min cider.
Om jag får kalla mig vinnare på Ashfords gärde...
...om så bara i en timme...
...kanske ett framstående hus erbjuder mig en tjänst.
Kanske till och med huset Targaryen.
Tror ni att Drakens hus har många häckriddare i sin tjänst?
Tyst med dig.
Ser Donnel i Kungsvakten är faktiskt son till en krabbfiskare.
-Ser Donnel? Av Duskendale? -Ja.
Hans far äger hälften av alla krabbfiskebåtar i hela Westeros!
Va?!
-Hur kan du veta det? -Jag tycker om att fiska.
Det är dags!
Kom nu. Skynda dig! Seså!
Vänta på mig!
Ser Duncan! Ser Duncan!
-Går det bra? -Ja.
För de nya gudarna och de gamla!
-Lans! -Sköld!
-Lans!
Sköld.
Hjälm!
Vem är det där?
Prins Valarr, Baelors son.
-Tvåa i tronföljden. -Sköld!
-Jag slår vad om att han är favoriten. -Det betvivlar jag inte.
Lord Ashford knullar sina får!
Kämpa!
Väpnare! Lans, lans, lans!
Ser! Släpp ner mig.
Dö! Ger du dig, Blackfyrejävel?
De kämpade tappert i kväll.
Det där med fisken var vidrigt.
Är något på tok, ser?
Sover stora riddare i häckar och dör i diken vid leriga vägar?
Knappast.
Ser Arlan var inte skicklig med svärd eller lans-
-och han drack, horade, och var en svår person att känna.
Han hade inga vänner heller.
Han levde i nästan 60 år och vann aldrig.
Vad har jag för utsikter att lyckas, egentligen?
Men han tog hand om mig.
Jag var inte av hans blod... men han månade om mig ändå.
Han uppfostrade mig till en hederlig man.
Och alla de här...
...förnäma lorderna har glömt hans namn.
Hans namn var ser Arlan av Pennytree.
Och jag är hans eftermäle.
I morgon...
...ska vi visa dem vad hans hand har smitt.
Översättning: Emilia Svensson