РИЦАРЯТ НА СЕДЕМТЕ КРАЛСТВА
Спокойно.
Хайде! Ела!
Хайде!
Голям си инат. Той е два пъти по-голям от последния ти ездач,
а теренът може да е по-лош, така че най-добре се приготви.
Баща ми казваше, че не трябва да се говори с конете,
че са по-глупави от кучетата и знаят само да ядат.
Но не мисля, че е така.
Мисля, че конят не обича да го командват,
също като хората.
Сир Дънкан си има само нас.
И ако изгуби, няма да има дори и това.
Мога да му подам оръжията...
...някак си.
След това всичко зависи от теб.
Давай!
Не е зле.
Давай, Гръм!
Сир Дънкан, вземете го.
Давай, Гръм!
Вземете го, по-бързо, сир Дънкан.
Давай, Гръм!
Браво!
Добро момче.
Откраднал ли си този кон?
Кажи истината и ще бъдем справедливи.
Не е кражба, ако мислиш да го върнеш.
Какво е станало с косата ти?
Какво е станало с окото ви?
Вие сте сир Робин Райслинг.
Най-лудият рицар в Седемте кралства.
Ние сме обвивката на воина.
Щом ни наричат луди, значи наистина трябва да сме луди.
Твърде си малък за оръженосец.
Аз служа на сир Дънкан Високия.
Той е достатъчно голям и за двама ни.
Не сме чували за него.
Ще чуете.
Къде беше?
Тренирах.
Не отивай никъде, без да ми кажеш.
Какво правите, сир?
Зашивам кръпка.
Това не е ли моя работа?
Можеш ли да шиеш?
Тогава вземи четките.
Гръм изглежда така, сякаш са го влачили през храстите.
А закуската? - Има телешка пастърма. След като свършиш.
По-скоро бих изял коня.
Ще ядеш голям бой, ако не правиш каквото ти казвам.
Не ми обръщай внимание.
Да, точно така.
Колкото се може по-близо до ръба.
Ето така се шие.
Защо при вас се получава толкова равно?
Трябва да се упражняваш. Опитай пак.
Ето. - Да.
Сир?
Странно ли е, че на топките ми растат черни косми?
Странно е, че ми го казваш.
Принц Бейлор първи се роди.
А принц Мейкар се появи последен.
Деймън беше копеле, затова му сритаха копелдашкия...
През лятото тревата е зелена. Аз обожавам зелена трева,
Но тя става червена, когато убиеш бунтовник...
Конете умират в битка.
Битката беше ужасна.
Блекфайър не е чистокръвен. Той дойде от грешна...
Страната беше в опасност.
Наковалнята беше скала.
Чукът смачка копелето с огромния му пулсиращ...
Вожд на копиеносците от Дорн...
Време е.
Донеси ми доспехите. - Сега ли?
Да, сега.
Защо?
Защото ще се запиша за участие.
Щитът ви още не е готов.
Ще го вземем по пътя.
Правото на първо предизвикателство се дава на рицари с високо потекло и слава.
Вие рицар с високо потекло и слава ли сте?
Значи не мога да се запиша днес?
Не и днес, сир. Само рицарите с високо потекло и слава.
Тогава защо повръщах цяла сутрин?
Истинска мистерия.
Не.
Гъши яйца. Само яйца.
Не.
Гъши яйца.
Благодаря.
Обичате ли гъши яйца?
Щитът ви ще е готов тази вечер.
Благодаря.
Млъкни.
Браво!
Защо пък не?! - Давай!
Давай!
"Искаш ли малко телешка пастърма?"
"Аз съм Ег. Не ям телешка пастърма. Ям само хубава храна, грозде и...
Дори не пия бира."
"Да, защото е отвратителна." - Не е отвратителна.
Отвратителна е. - Не е.
Отвратителна е. - Няма да ти купувам повече.
Добре.
Бих бил доста щастлив на такова място.
Нали сега си тук?
Искам да кажа за по-дълго време.
Да.
След като служа вярно на господаря си, разбира се.
Разбира се.
Ще се върна като герой от войната и той ще ми подари земя.
И ръката на втората си най-хубава дъщеря.
Втората най-хубава?
Защото вие ще се ожените за най-хубавата, нали, сир?
Ще отглеждам коне, овес, грах и крави.
И може би агнета.
Майната им на агнетата.
Наистина ли си дошъл дотук с някаква селска каруца?
Не искам да говоря за това.
Трябва да ти го призная.
Добре работиш, когато се концентрираш върху работата си.
Така ли мислите?
Това означава ли, че мога да ви бъда оръженосец след турнира?
Ако падна в първата битка, дори няма да съм рицар след турнира.
А ако спечелите?
Ако спечеля...
Ако спечеля, можеш...
Сир Дънкан!
Искам да говоря с вас.
Да не би да има проблем с участието ми?
Не, аз...
Исках да ви покажа новото си място за риболов.
Сир Дънкан, и двамата сме мъже на честта,
така че се надявам да разберете, че това не е в личен интерес.
Ще се изненадате ли да научите, че лорд Ашфорд
вече е похарчил прекалено много пари за турнира?
Няма да се изненадам.
Пролетта току-що настъпи,
стадата ни са много намалели и ни очакват трудни времена.
Освен ако не се опитаме да променим съдбата си.
Аз нямам пари.
Колкото и шокиращо да ви се струва...
...не съм дошъл да ви обирам, а да ви възнаградя.
Да ме възнаградите ли? - Да.
Какво знаете за най-малкия син на лорд Ашфорд сир Андро?
Той е сръчен с копието. - Така е.
Но ако се намери претендент,
който да свали сир Андро от коня против всички очаквания,
малцината късметлии, които заложат на този неочакван победител,
ще се окажат с пълни джобове.
Бъдете сигурен, че не искам да проявявам неуважение.
Просто ви моля да направите онова, което възнамерявате.
Да съборите противника си и да заемете мястото си сред шампионите.
Не искам победа, която не съм заслужил.
Не сте ли я заслужили?
Ако сир Андро падне,
вие ще вземете коня, оръжията и доспехите му
като компенсация за ролята си.
Добра печалба за млад рицар, който в момента живее под елша.
Под бряст.
Моля ви да си помислите.
Ще очаквам отговора ви утре.
Може би дотогава няма да завали.
Внимавайте с гордостта си, сир Дънкан.
Син на Мейкар, внук на крал Дерън Добрия
и принц на Дома Таргариен.
Принц Ерион Пламенния!
Братовчеде.
Не се тревожи, днес няма да те поставя в неудобно положение.
Излез, малки рицарю.
Време е да се изправиш срещу дракона.
Убий го.
Убий го!
Копието му е прекалено ниско.
Искам да си тръгвам. - Добре.
Това беше ужасна гледка.
Но един оръженосец трябва да е силен.
Може да ме сполети нещастие
и тогава ти ще трябва да запазиш самообладание.
Това не беше нещастие.
Мисля, че турнирът приключи за днес.
Ела, момче.
Алис беше особено момиче.
Родена без палец.
Загуби пръст, докато пасеше стадото.
Сега се чувстваше ужасно тъжна.
Алис с три пръста.
Медна монета в чашата й.
Тя имаше по-малко пръсти, но можеше да бръкне в задника ти.
Веднъж й дадох сребърна монета, когато ми беше самотно.
Исках да си купя малкия й пръст, но получих цяла ръка.
Алис с три пръста никога не е имала много.
Тя ми даде двойно повече, отколкото исках.
Двойно повече, отколкото си купих.
Мислите ли, че тази Алис наистина е съществувала?
Момиче без пръсти, което е пъхало ръката си в задниците на мъжете?
Сигурно е съществувала.
Разбира се, че е съществувала.
Мислите ли, че наистина се е казвала Алис?
Не. Просто Алис е хубаво име за песен.
Значи е имало момиче без пръсти, което е било толкова добро
в задоволяването на мъжете,
че те са измислили песен за нея,
но не са споменали истинското й име?
Ако в това има някаква поука, трябва да я каже някой по-мъдър от мен.
Може би е история за честта.
За честта ли?
Нещастно момиче, което използва възможностите си.
Може да е искала нещо повече.
Но не означава ли, че е имала силен дух?
Да даваш повече от това, което се иска. "Цяла ръка", както се пее в песента.
Може би името й няма значение.
Важна е историята й.
Името й е Надежда, сир.
Принадлежи на всички, които я призоват.
Алис беше особено момиче. Родена без палец.
И загуби пръст, докато пасеше стадото. Сега е ужасно...
Познаваш ли баща си, Ег?
Не. Не съвсем.
А аз видях как обесиха моя.
В Квартала на бълхите имаше една кръчма.
Продавах им плъхове, котки и гълъби.
Готвачът им казваше, че баща ми е крадец.
Ако е бил висок колкото мен, сигурно не е бил много добър крадец.
Да ви предскажа ли бъдещето?
Добре.
Ще постигнете голям успех и ще станете по-богат от Ланистър.
Благодаря. А сега на момчето.
Ти ще станеш крал.
И ще умреш в пламъци, а червеите ще се хранят с плътта ти...
И всички, които те познават, ще се радват на смъртта ти.
Какво?
Благодаря. Много добре.
Защо го каза?
Какво е казала? Ела.
Сир Дънкан.
По-рано пак ви видях с това момче.
Да, това е оръженосецът ми.
Ег, това е Реймън Фосоуей.
Добър ден.
Ще дойдете ли в шатрата ми за чаша сайдер?
Аз ще погледам кукленото шоу.
И ще ви донеса щита след края на представлението.
Сами си правим сайдера.
Много добре.
Избрахте ли си противник вече?
Не съм сигурен.
Кого ще предизвика вашият братовчед?
Ако утре има някой ранен,
Стефан веднага ще отиде да го предизвика.
Той е толкова рицар, колкото гладна невестулка.
Мисля, че със сир Андро сме доста равностойни.
Той е местният любимец. Искате да сте в ролята на злодея ли?
Чух, че Ерион бил бесен на лорд Ашфорд, че подарил коня си.
Няма да е голяма утеха за сир Хъмфри.
Изглеждаше, че ще спечели.
Кракът му е раздробен на парчета.
Оръжиеносецът ми смята, че Ерион е искал да убие коня.
Не мога да повярвам, че рицар може да е толкова непочтен.
Да не говорим за принц. - И защо?
Не, аз... - Те са плод на кръвосмешение.
Магьосници и тирани, които изгарят земите ни,
поробват народа ни и вкарват ни във войните си
без капка уважение към историята или обичаите ни.
Всеки техен белокос крал е по-луд от предишния,
бог знае защо.
Единственото достойно нещо, което един Таргариен може да направи,
е да свърши върху гърдите на жена си.
Затова съм сигурен, че е искал да убие коня.
Малко попрекалих.
Това за гърдите го чух от Стефан.
Извинете ме.
Ерион само се усмихва и се държи добре, когато баща му го гледа.
Видях, че столът на принц Мейкар е празен.
Той замина тази сутрин да търси другите си копелета.
Кои са тези копелета?
Наследникът му Дерън и най-младият син.
Тръгнали от Летен замък преди няколко дни, но не стигнали до Ашфорд.
Носят се слухове, че са мъртви.
Но най-вероятно Дерън пак се е напил някъде.
Нищо чудно, че Мейкар се разхожда така, сякаш някой се е изпикал в пая му.
Просто се притеснява за синовете си.
Седемте знаят защо.
Дерън е пияница, а Ерион е суетен и жесток.
Третият е толкова безполезен, че щяха да го правят майстер.
А най-малкият... - Сир Дънкан!
Елате. Ерион я бие. - Кого?
Защо си погубваш живота заради тази блудница?
Тя не го заслужава.
Тя е предателка.
Драконът никога не губи.
Нямаш ли какво да кажеш?
Ти ми разклати един от зъбите.
Затова сега ще ти ги избием всичките.
Не! Оставете го!
Глупаво момче, млъкни или ще те пребият!
Не, няма. Иначе ще отговарят пред баща ми.
Пуснете го. Уейт, Йоркел, правете каквото ви казвам.
Нахален малък плъх. Какво се е случило с косата ти?
Обръснах я, братко.
Не искам да изглеждам като теб.
Превод: Денис Шепелев