Deixa el menjar i marxeu.
El meu oncle em mana que us demani disculpes per haver-vos mentit.
El teu oncle?
El príncep Baelor.
L'hereu al Tron de Ferro.
- La intenció no era mentir. - Però has mentit.
En tot, de fet. Començant pel nom.
No em sona cap príncep Egg.
- Diminutiu d'Aegon. - Esclar.
Pel Conqueridor?
Quants Aegons han estat reis?
Quatre.
Quatre Aegons.
Per què ho vas fer?
Per fer una brometa?
Per deixar en ridícul el cavaller errant?
No.
Havia de fer d'escuder d'en Daeron.
És el meu germà gran.
És una merda de cavaller i un borratxo,
i no es volia inscriure a les llices.
Volia que ens amaguéssim a l'hostal fins que s'acabés el torneig.
- I et vas afaitar el cap. - Me'l va afaitar en Daeron.
I en Daeron a mi em va dir que eres un mosso de quadra.
- No... - Què!
Que tampoc em va semblar que fes mal fet.
Oi tant, que sí!
Per això vas mentir.
Eixuga't els ulls.
És que em va decebre tant no poder anar al torneig...
Ah, esclar, i a un petit príncep no se'l pot pas decebre, oi?
Només volia ser l'escuder d'algú, ser.
Hauries servit un burro que li faltés l'escuder.
Ho sento, ser.
De debò.
Ha sigut la mala sort, el que ens ha ajuntat a tots dos, eh que sí?
I què em faran, Egg?
El meu oncle us vol veure així que hàgiu menjat.
Ja estic, doncs.
Ja li he fet saltar una dent a un príncep.
No en vull tenir un altre esperant.
Dret.
Serveix-li una copa, Aegon.
I no l'hi vessis a sobre.
El nen no la vessarà, altesa.
És bon noi.
És bon escuder.
No tenia malícia.
Ara ja ho sé.
No fa falta malícia, per fer mal.
Quan va veure el que el seu germà
feia a les titellaires, m'ho hauria d'haver vingut a dir.
- No hi havia temps, oncle... - Però us ho va anar a dir a vós.
I no us va fer cap bé.
Tant de bo Ser Duncan l'hagués mort.
L'Aerion és el teu germà.
I els septons diuen que hem d'estimar els germans.
Aegon, deixa'ns sols.
Com vulgueu, altesa.
Sou bon cavaller?
Domineu les armes?
Ser Arlan em va ensenyar a lluitar amb escut
i a travessar anelles.
El meu germà, en Maekar, ha tornat al castell fa unes hores.
Va trobar el seu fill Daeron borratxo en un hostal
a un dia cap al sud.
- Ja ho sé. - En Daeron va dir a en Maekar
que un cavaller bandit molt alt s'havia emportat l'Aegon.
Em sembla que se us ha tractat de cavaller bandit, ser.
Menteix.
Vaig marxar de l'hostal fa quatre nits.
I no va anar a rescatar el seu germà, el príncep Daeron?
Es veu que no.
I la noia?
Quan l'Aerion hagi acabat de falsejar la història, serà alta traïció.
Traïció?
Uns putxinel·lis?
El drac és el blasó de la casa reial.
- Representar-lo sent degollat... - Em va semblar innocent.
Potser sí, però no intel·ligent. Tampoc en temps de pau.
L'Aerion ho considera un atac encobert a la Casa Targaryen,
una incitació a la revolta.
I us ho creieu, altesa?
Una veritat no admet disputa.
Vau posar les mans sobre la Sang del Drac.
La noia tenia el dit partit per la meitat.
És igual, la causa: no és mai prudent, atacar el net d'un monarca.
- Vós no hauríeu fet el mateix? - Potser sí,
però soc un príncep del Regne, no un cavaller errant.
Els cavallers no fan el mateix jurament?
Protegir els innocents.
L'Aerion voldria el vostre cap, pel que li vau fer.
No el tindrà,
però no li puc negar un judici.
I amb l'acusació d'en Daeron d'haver raptat l'Egg,
el tribunal no resoldrà al vostre favor.
I quan m'hagin sentenciat?
A l'últim que va agredir la sang reial
el van condemnar a perdre la mà executora.
I també li vau clavar una puntada de peu.
Exacte.
Teniu una altra opció.
Si és millor o pitjor, ja no ho sé.
Per això us torno a demanar,
Ser Duncan l'Alt:
sou un bon cavaller?
De debò.
EL CAVALLER DELS SET REGNES
Judici per combat.
Hi tinc dret.
M'hi nego.
No t'hi pots negar.
Tot cavaller que sigui acusat té el dret a exigir el judici.
Llevat que retiris el clam.
Un judici de set.
Hi tinc tot el dret, juraria.
Què collons és, un judici de set?
És una altra forma de judici per combat.
Antiga,
poc invocada.
Va arribar del mar Estret amb els àndals i els set déus.
Home, si van ser els àndals...
Em sap greu, altesa,
el vell no és que acostumés a pregar.
Què és, el judici de set?
Els àndals creien que si s'enfrontaven set campions,
els déus, sent honorats, hi prendrien part
per castigar la part culpable.
T'amagues darrere d'una bajanada àndala que té 6.000 anys d'antiguitat
perquè tens por d'enfrontar-te tot sol a aquest cavaller errant?
- No. - I doncs?
Per què no el mates tu, el bergant?
En Daeron també té un greuge.
Ser Duncan ha de pagar tots els ultratges que ens ha fet.
O si no què: deixarem l'honor Targaryen en entredit?
A mi no em vinguis amb l'honor, noi.
És un cony d'estupidesa.
Ah, sí?
No.
A l'Aerion l'empara el dret.
No podem triar.
El judici de set es durà a terme a trenc d'alba.
Això què vol dir?
- Que he de combatre set homes? - No sigueu burro.
Haurà de ser set contra set.
Heu de trobar sis cavallers que lluitin amb vós.
Si no tinc ningú, altesa.
Si una causa és justa,
els homes bons la defensen.
Si no, voldrà dir que sou culpable.
Vine aquí!
Idiota!
Me'n puc anar?
Busqueu-vos el cavallers, Ser Duncan.
Companys,
aquest cop l'he ben cagat.
Em penso que demà moriré.
Dunk?
Sou vós?
Sou viu!
- Raymun, gràcies per vigilar-me... - Teniu gana?
- No, no gens. - Som-hi.
Que parlàveu amb els cavalls?
Sí.
Cony de sonat...!
Un judici de set?
Doncs això implica destrals de guerra,
maces de punxes, llances de combat...
- Ja ho sé, què implica. - Dispenseu-me.
Tinc un cosí amb llet a les venes.
- Quins collons, jo deia... - És un combat cavalleresc, Raymun.
Tu no ets cavaller, la teva pell no perilla.
Vaig veure l'incident amb les titellaires.
Tot cavaller jura protegir els innocents.
També els errants, suposo.
Compteu amb mi.
Gràcies, senyor.
Potser no caldria.
Em dol admetre-ho, però l'Steffon és fi, amb l'espasa.
- Per què t'ha de doldre? - Això no ho dubto,
però la Casa del Drac no veurà amb bons ulls
- qui s'hi enfronti. - La Casa del Drac...
On tenen els dracs, Ser Duncan?
Els Fossoway ja érem aquí
abans que arribessin a les nostres costes,
i quan se n'hagin anat, encara serem aquí.
I qui més lluitarà?
No conec ningú més.
Segur que trobarem cinc homes més
amb ganes que els trobadors els facin immortals.
No sé per què,
però la desgràcia sempre persegueix els homes honorables,
i, tot i això, quan busco una explicació,
la solució sempre acaba sent "més glòria".
Per fortuna tinc amics:
Ser Lyonel, Lord Lannister, Ser Otho...
Que els despertin, no els farà gens de gràcia.
Doncs lluitaran emprenyats com unes mones.
Sota la meva protecció no morireu, senyor.
Us ho prometo.
Raymun,
el teu cosí pot aconseguir els homes que diu?
No ho sé.
Faríeu bé de fugir.
Però no em mataran, si fujo?
No us mataran igualment?
Els déus potser pensen que és el que em mereixo.
Per haver fet el que havíeu de fer?
Per no saber quin és el meu lloc.
Ser!
Egg!
Què hi fas, aquí?
Soc el vostre escuder. Necessiteu algú que us armi.
El teu pare ja sap que has sortit del castell?
Espero que no.
Els meus peus ja han rebut prou fuetades.
- Vós! - No, no, Duncan. No!
Ser! Si us plau!
Sou boig, de venir!
Us l'hauria de clavar al ganyot.
M'estimaria més una copa.
Aneu a cagar! Vau dir mentides de mi.
Alguna cosa havia de dir,
quan el pare va demanar on era l'Egg.
Per favor, no li facis mal!
No em poden matar dos cops.
El meu pare s'afegirà als set acusadors, ser.
Esclar, és normal.
Ha de redimir l'honor dels fills.
Jo no he demanat que em redimeixin l'honor.
Qui me'l prengui ja se'l pot ben confitar, per mi.
Li he dit que se n'estigués. L'hi he suplicat.
Si us serveix de res, teniu ben poc a témer, de mi.
A la primera envestida, faré el que pugui per semblar gallard,
però, després, podria rebre
un bon cop en un costat de l'elm.
Que ressoni. No gaire, però.
Per això heu vingut? Per dir-me això?
El meu pare ha ordenat que la Guàrdia Reial lluiti amb ell.
- Només els tres que hi ha aquí. - Qui teniu, ser?
El cosí d'en Raymun.
Puc fer venir més homes, jo.
Cavallers. Si voleu.
M'hauré d'enfrontar a la teva família.
El meu pare estarà protegit,
i a en Daeron no el matareu. Ja ha dit que es deixarà caure.
I l'Aerion?
El voldries mort?
Quan jo era petit,
l'Aerion entrava a la meva cambra
i em posava el ganivet entre les cames.
Deia que tenia masses germans
i que em convertiria en germana i així es podria casar amb mi.
Perdó, és que...
L'Egg diu la veritat.
L'Aerion pot ser un monstre.
També em va tirar el gat al pou.
- Ell diu que no, però sí. - D'acord.
Se les dona de drac amb forma humana.
Per això es va enrabiar tant amb els titelles.
Llàstima que no sigui un Fossoway.
Se les hauria donat de poma i tindríem menys problemes.
He de tornar cap al castell.
Ser Duncan,
podem parlar?
Vaig somiar amb vós.
Ja m'ho vau dir.
A l'hostal.
Ah, sí?
Bé,
els meus somnis no són com els vostres.
Es tornen reals.
Un talent notable per algú que no ho és gens.
Una altra ironia de la vida.
Però us vaig veure, ser.
I un foc.
I un drac mort, també.
Una bèstia descomunal,
amb unes ales tan grosses que cobririen aquest prat.
El drac us havia caigut a sobre,
però vós éreu viu i el drac mort era.
El matava jo?
Això no ho sé.
Abans érem els amos dels dracs.
Costa de creure.
Ara només quedem nosaltres.
Jo no vull morir avui.
Jo tampoc vull morir avui.
Aquella mentida meva potser us durà a la mort.
Si és així, ho sento.
M'enviaran a alguna mena d'infern, ja ho sé.
Un infern on hi ha vi.
No ets pas cavaller, tu!
Ets en Florian el Bufó!
Ser Duncan.
Si vens per l'escut,
me l'ha deixat a mi.
On se n'ha anat?
Van cap a Dorne.
El que se'n va, oblidat queda.
D'acord.
La vora era vella,
d'acer barat,
fràgil i rovellat.
Te n'he fet una de nova,
el doble de gruixuda.
Hi he posat corretges al darrere.
Et pesarà més,
però serà més fort.
La noia l'ha pintat.
L'estel ha caigut
i la posta anuncia la nit.
L'escut és una representació de la mort.
L'om és viu, home.
Veus que les fulles són verdes?
Són fulles d'estiu, i tant.
Saps la cançó del vell escut?
"Roure i ferro, guardeu-me bé...,"
"...si no, a l'infern acabaré."
Quant demanes,
per la vora nova i això?
A tu?
Una de coure.
Senyors,
tinc un deute amb vosaltres.
El deute el té l'Aerion.
I ja ens el cobrarem.
- I la cama, us l'heu trencada? - Oh, i tant,
que me l'he trencada. No puc caminar,
però mentre pugui muntar,
podré lluitar.
Ser Robyn moriria com a fidel servidor del rei,
però si la corona va contra els déus,
Ser Robyn va contra la corona.
Ja sabia que portaríeu problemes.
No us ho podré agrair prou.
Ni a Ser Steffon el fet de portar-vos.
Qui collons és, Ser "Stevron"?
M'ha trobat el teu nano.
Fa cent anys que no hi ha cap judici de set.
He d'aprofitar l'oportunitat de tacar de sang
l'armadura de la Guàrdia Reial.
Sis?
Només són sis?
Pot ser que l'Aerion no hagi trobat un setè home que lluiti amb ell?
Raymun!
Dona'm l'elm, si et plau.
Ser Steffon, i els vostres amics?
Només ens en cal un altre per fer els set.
Doncs diria que us en calen dos.
Lluitaré amb el príncep Aerion i els acusadors.
No, li...
Li vas dir que et fes confiança.
Perquè el príncep em nomenés senyor,
havia de frustrar les possibilitats de Ser Duncan.
Què?
Has venut l'honor per un senyoriu.
Cosí,
conec grans homes
que s'han venut l'honor per molt menys que això.
Va ser un bon tracte.
Porta el cavall.
Agafa'l tu.
Estem perduts.
Feu-me cavaller.
Ocuparé el lloc del meu cosí.
Armeu-me cavaller.
Raymun, no ho hauria de fer, això.
Sense mi, només sou cinc.
I no guanyareu, sent cinc.
El noi té tota la raó, em sembla.
Endavant, Ser Duncan.
Tot cavaller fa cavallers.
Vinga.
Ja el faré passar jo d'escuder a cavaller.
En nom del Guerrer,
t'ordeno ser valent.
En nom del Pare,
t'ordeno ser just.
En nom de la Mare,
t'ordeno protegir els joves i els innocents.
Ser Duncan.
No podem perdre més temps.
Veig que només sou cinc cavallers.
Sis.
Ser Lyonel està armant cavaller en Raymun Fossoway,
així que serem sis contra set.
Temo que això no està permès.
Si no sumeu un altre cavaller a la causa, senyor,
se us declararà culpable de les faltes.
Senyor, doneu-me un moment, si us plau.
Concedit.
Senyors!
Ja sé que no us recordeu de Ser Arlan d'Arbrepenic,
però jo n'era l'escuder.
Us vam servir a molts.
Vam compartir taula
i ens vau allotjar.
Va ser un bon home
i em va ensenyar a ser cavaller.
No només d'espasa, sinó d'honor.
Un cavaller defensa els innocents.
I això...
és el que vaig fer jo.
No porto la sang de Ser Arlan,
però he seguit el seu exemple
com els vostres fills seguiran el vostre.
Qui s'alçarà i lluitarà al meu costat?
La Bèstia de Bracken!
El coratge ha desertat
de les nobles cases de tot Westeros?
Jo no m'ho vull creure, això!
No hi ha cap cavaller, entre vosaltres?
M'afegeixo al bàndol de Ser Duncan.
Has perdut tot el seny que tenies?
- Aquest home va atacar el meu fill. - Va protegir un innocent,
com un cavaller de debò.
Que els déus decideixin si va fer ben fet o no.
Traducció: Daniel Solé