‫תשאירו את האוכל ותלכו.
‫הדוד שלי אומר שעליי לבקש את סליחתך ‫על שהוניתי אותך.
‫הדוד שלך?
‫הנסיך ביילור.
‫יורש העצר לכס הברזל?
‫לא התכוונתי לשקר. ‫- אבל שיקרת.
‫על הכול, וקודם כול על השם שלך.
‫בחיים לא שמעתי על "הנסיך אג".
‫קיצור של אאיגון. ‫- כמובן.
‫על שם הכובש?
‫כמה אאיגונים כבר היו מלכים?
‫ארבעה.
‫ארבעה אאיגונים.
‫אז למה עשית את זה?
‫בתור בדיחה שכזאת?
‫לצחוק על האביר הנודד הדביל?
‫לא. הייתי אמור להיות נושא הכלים ‫של דאירון. הוא אחי הגדול.
‫הוא אביר דפוק ושתיין, ‫והוא לא רצה להשתתף בטורניר.
‫הוא רצה שנתחבא באכסניה ההיא ‫רק עד שהטורניר ייגמר.
‫גילחת את הראש. ‫- דאירון גילח לי אותו.
‫ודאירון אמר לי שאתה נער אורוות?
‫אני לא... ‫- מה?
‫לא חשבתי שאני עושה משהו רע.
‫בטח שחשבת.
‫לכן שיקרת.
‫תנגב את העיניים.
‫פשוט כל כך התאכזבתי ‫שאני לא יכול ללכת לטורניר.
‫ואסור שהנסיך הקטן יתאכזב, נכון?
‫רק רציתי להיות נושא כלים, אדוני.
‫היית עובד עם חמור ‫אם הוא היה צריך נושא כלים.
‫אני מצטער, אדוני.
‫באמת.
‫פשוט מזל רע, העובדה שנפגשנו. אה?
‫מה הם יעשו לי, אג?
‫הדוד שלי רוצה לדבר איתך אחרי שתגמור לאכול.
‫אז גמרתי לאכול. כבר בעטתי לנסיך אחד בפה.
‫לא אגרום לנסיך אחר לחכות לי.
‫קום.
‫תמזוג לסר דנקן שתייה, אאיגון.
‫נסה לא לשפוך אותה עליו.
‫הילד לא ישפוך, הוד מעלתך.
‫הוא ילד טוב.
‫נושא כלים טוב.
‫ולא היתה לו כל כוונה רעה.
‫עכשיו אני יודע.
‫לפעמים גורמים נזק ללא כוונה רעה.
‫אאיגון היה צריך לגשת אליי, ‫כשהוא ראה מה אחיו עושה לשחקנים.
‫אבל לא היה זמן... ‫- אבל הוא רץ אליך, סר דנקן.
‫לא היה בכך טוב לב.
‫הלוואי שסר דנקן היה הורג אותו.
‫אריון הוא אחיך.
‫והספטונים אומרים, "אהוב את אחיך".
‫אאיגון, תשאיר אותנו לבד.
‫כרצונך, הוד מעלתך.
‫עד כמה אתה טוב, בתור אביר?
‫עד כמה מיומן בלוחמה?
‫סר ארלן לימד אותי להשתמש בחרב ובמגן, ו...
‫אימונים עם טבעות.
‫אחי, מאיקאר, חזר לטירה לפני כמה שעות.
‫הוא מצא את בנו דאירון שיכור באיזו אכסניה,
‫במרחק יום רכיבה לכיוון דרום.
‫אני יודע. ‫- הוא סיפר לאחי
‫שאביר-גנב ענק לקח איתו את אאיגון.
‫חוששני שאתה לוהקת ‫לתפקיד האביר הגנב, אדוני.
‫הוא משקר.
‫עזבתי את האכסניה ההיא לפני ארבעה לילות.
‫והנסיך דאירון לא רדף אחרי החוטף של אחיו?
‫נראה שלא.
‫ומה עם הבחורה?
‫אריון יסלף את הסיפור עד כלות,
‫ואז האירוע ייראה כבר כבגידה חמורה.
‫בגידה? הצגה בתיאטרון בובות?
‫הדרקון הוא החותם של בית המלוכה.
‫להציג דרקון שנשחט... ‫- זה היה תמים לגמרי.
‫ייתכן. אבל מאוד לא חכם. אפילו בעיתות שלום.
‫אריון קורא לזה "השתלחות מוסווית" ‫כלפי בית טארגאריין,
‫הסתה למרד.
‫ואתה מאמין לו, הוד מעלתך?
‫יש אמת אחת שאין עליה עוררין.
‫אתה נגעת בדם הדרקון.
‫הוא שבר לשניים את האצבע של הבחורה.
‫תהא אשר תהא הסיבה, ‫לעולם לא כדאי להכות נכד של מלך.
‫ואתה לא היית עושה אותו דבר? ‫- אולי כן.
‫אבל אני נסיך הממלכה, ולא אביר נודד.
‫האם לא כל האבירים נשבעים אותה שבועה?
‫להגן על החפים מפשע.
‫אריון מבקש את ראשך על מה שעשית לו.
‫הוא לא יקבל אותו.
‫אבל לא אוכל למנוע ממנו לקיים משפט.
‫ובתוספת ההאשמה של דאירון, ‫על כך שחטפת את אג...
‫בית המשפט כנראה לא יפסוק לטובתך.
‫וכשיקבעו שאני אשם?
‫בפעם הקודמת שבה אדם תקף בן מלוכה,
‫נקבע שהוא יאבד את היד שתקפה.
‫וגם בעטת בו, נכון?
‫אכן.
‫אבל יש לך ברירה אחרת.
‫אני לא יודע אם היא טובה או רעה יותר.
‫ולכן, אני שואל אותך שוב,
‫סר דנקן הגבוה.
‫עד כמה אתה טוב, בתור אביר?
‫אבל באמת.
‫הכרעה בקרב.
‫זו זכותי.
‫אני מסרב.
‫אתה לא יכול לסרב.
‫זכותו של כל אביר שהואשם בפשע ‫לבקש הכרעה בקרב.
‫אלא אם כן תיסוג מטענתך.
‫הכרעה של שבעה.
‫זו זכותי, למיטב הבנתי.
‫מה זו הכרעה של שבעה, לעזאזל?
‫זו צורה נוספת של הכרעה בקרב.
‫צורה עתיקה.
‫נדיר שנעשה בה שימוש.
‫היא הגיעה מהארצות שמעבר לים הצר, ‫עם האנדלים ושבעת האלים שלהם.
‫טוב, אם מדובר באנדלים...
‫אני מצטער, הוד מעלתך.
‫הזקן לא היה חזק בתפילות.
‫מה זה "הכרעה של שבעה"?
‫האנדלים האמינו שאם יילחמו שבעה לוחמים,
‫ויביעו כך כבוד כלפי האלים, הרי שיש ‫סיכוי גדול יותר שהאלים יתערבו,
‫וידאגו לכך שהאשם ייענש.
‫אתה מתחבא מאחורי ‫איזו שטות אנדלית בת 6,000 שנה
‫כי אתה חושש להתמודד ‫עם האביר הנודד הזה לבדך?
‫לא. ‫- אז למה?
‫למה שלא תשחט את הנבל הזה בעצמך?
‫כי גם לדאירון נעשה עוול.
‫על סר דנקן לשלם על כל אחד מפשעיו נגדנו.
‫או שמא תרצו שהכבוד של בית טארגאריין ‫יהיה מוטל בספק?
‫אל תדבר איתי על כבוד, ילד.
‫זה שטויות מזוינות. ‫- באמת?
‫לא.
‫זו אכן זכותו של אריון.
‫אין לנו ברירה.
‫יש לערוך "הכרעה של שבעה" בעלות השחר. ‫- מה זה אומר?
‫שאני צריך להילחם נגד שבעה אנשים? ‫- אל תעמיד פני טיפש.
‫הקרב הוא שבעה מול שבעה.
‫אתה צריך למצוא עוד שישה אבירים, ‫שיילחמו לצדך.
‫אבל אין לי אף אחד. ‫- אם מדובר במטרה ראויה,
‫יהיו אנשים שירצו להילחם עליה.
‫ואם לא, הרי שכך יוכח שאתה אשם.
‫בוא הנה.
‫אידיוט!
‫אני יכול ללכת?
‫חפש לך אבירים, סר דנקן.
‫אוי, חברים.
‫הפעם פישלתי בגדול.
‫נראה לי שאמות מחר.
‫דאנק, זה אתה?
‫אתה חי.
‫ריימון, תודה ששמרת על... ‫- אתה רעב?
‫לא ממש. ‫- בוא.
‫דיברת עם הסוסים שלך?
‫כן. ‫- אתה משוגע.
‫הכרעה של שבעה? דנקן, זה אומר גרזני-קרב
‫וכוכבי בוקר ורומחי קרב. ‫- אני יודע מה זה אומר.
‫אני מתנצל. ‫נראה שלבן דודי זורם בוורידים חלב.
‫תזדיין, רק התכוונתי... ‫- מדובר בקרבות אבירים, ריימון.
‫אתה לא אביר, אז אתה לא בסכנה.
‫ראיתי מה שאריון עשה לשחקנים בתיאטרון.
‫כל האבירים נודרים להגן על החפים מפשע.
‫אפילו אבירים נודדים, אני מניח.
‫אני איתך.
‫תודה לכם, אדונים.
‫אולי לא כדאי לכם. ‫- אני שונא להודות בזה,
‫אבל סטפן לוחם חזק. ‫- למה אתה מרגיש כך?
‫אין לי ספק, אבל בית הדרקון ‫לא יראה בעין יפה
‫את אלה היוצאים נגדם. ‫- בית הדרקון?
‫איפה הדרקונים שלהם, סר דנקן?
‫אנחנו, בני פוסווויי,
‫היינו כאן הרבה לפני ‫שהזרים האלה הגיעו אל חופינו.
‫ואני מתערב איתך שנהיה פה ‫הרבה אחרי שהם ייעלמו.
‫מי עוד יילחם איתנו?
‫אני לא מכיר אף אחד אחר.
‫אני בטוח שנוכל למצוא עוד חמישה אנשים טובים ‫שירצו ששבחיהם יושרו לעד.
‫איני יודע למה האסון ‫רודף תדיר את אנשי הכבוד,
‫אבל כשאני לא מוצא תשובה אחרת,
‫התשובה היא תמיד "עוד תהילה".
‫למזלך, יש לי חברים.
‫סר ליונל, לורד לאניסטר, סר אות'ו... ‫- הם לא ישמחו אם נעיר אותם.
‫אז הם יילחמו כמו חיות עצבניות.
‫אתה לא תמות כל עוד אני כאן, אדוני.
‫אני מבטיח לך.
‫ריימון.
‫נראה לך שבן דודך יוכל ‫להביא את האנשים הללו?
‫אני לא יודע.
‫יכול להיות שכדאי לך לברוח.
‫הם לא יהרגו אותי, אם אברח? ‫- הם לא יהרגו אותך בכל מקרה?
‫אולי לדעת האלים זה מה שמגיע לי.
‫על שעשית את הדבר הראוי?
‫על שלא ידעתי את מקומי.
‫אדוני?
‫אג?
‫מה אתה עושה?
‫אני נושא הכלים שלך, אדוני. ‫תצטרך עזרה עם כלי הנשק.
‫אבא שלך יודע שעזבת את הטירה?
‫אני מקווה שלא.
‫לא נראה לי שאוכל לשאת הלילה ‫עוד הכאת רגליים.
‫אתה! ‫- לא! לא, דנקן, לא!
‫דאנק, בבקשה!
‫אתה מטורף, שאתה בא לפה? ‫אני צריך לנעוץ לך את זה בצוואר.
‫מעדיף שתמזוג לי כוס יין. ‫- זין שאני מוזג לך יין.
‫סיפרת עליי שקרים.
‫הייתי צריך להגיד משהו,
‫כשאבא שלי דרש לדעת לאן אג נעלם.
‫בבקשה אל תפגע בו.
‫הם לא יכולים להרוג אותי פעמיים.
‫אבא שלי יצטרף אל שבעת המאשימים, אדוני.
‫כן, ברור. הוא צריך להציל את הכבוד של בנו.
‫לא שביקשתי שיצילו את כבודי.
‫מי שלקח אותו מוזמן לשמור אותו אצלו, ‫מבחינתי.
‫התחננתי שהוא לא יבוא, אדוני. התחננתי.
‫אם זה משנה משהו, ממני אין לך סיבה לחשוש.
‫אני איראה נועז כמיטב יכולתי ‫בהתקפה הראשונה,
‫אבל אחרי זה, אולי תיתן לי מכה קלה
‫בצד הקסדה.
‫שתעשה רעש, אבל לא חזק מדי.
‫ובאת לכאן להגיד לי רק את זה?
‫אבא שלי פקד גם על משמר המלך להילחם.
‫רק השלושה שנמצאים כאן. ‫- מי איתך, אדוני?
‫בן הדוד של ריימון.
‫אני יכול להביא אנשים, אדוני. ‫אבירים. אני יכול.
‫אני אלחם נגד המשפחה שלך.
‫על אבא שלי ישמרו היטב.
‫ואת דאירון לא תהרוג. ‫הוא אמר לך שהוא ייפול.
‫ואריון?
‫היית רוצה שהוא ימות?
‫כשהייתי קטן,
‫אריון היה נכנס לחדר השינה שלי בלילה
‫ושם לי את הסכין שלו בין הרגליים.
‫הוא אמר שיש לו יותר מדי אחים.
‫שאולי לילה אחד הוא יהפוך אותי לאחותו, ‫ואז הוא יוכל להתחתן איתי.
‫סליחה, זה היה...
‫אג צודק. אריון הוא לפעמים מפלצת.
‫הוא גם זרק לי את החתול לבאר.
‫הוא אומר שלא, אבל זה נכון. ‫- טוב.
‫הוא חושב שהוא דרקון בגוף אדם.
‫ולכן הוא כעס כל כך על ההצגה.
‫חבל שהוא לא נולד למשפחת פוסווויי,
‫כי אז הוא היה רואה את עצמו כתפוח, ‫ולא היינו בכזו סכנה.
‫אני צריך להתגנב בחזרה לטירה.
‫סר דנקן.
‫אפשר מילה בפרטיות?
‫חלמתי עליך.
‫סיפרת לי.
‫באכסניה.
‫באמת?
‫טוב, החלומות שלי הם לא כמו שלך.
‫שלי מתגשמים.
‫כישרון מרשים, אצל אדם לא מרשים?
‫צחוק הגורל, כמו בהרבה מקרים.
‫אבל באמת ראיתי אותך, אדוני.
‫ושריפה.
‫ודרקון מת.
‫חיית ענק,
‫עם כנפיים כה גדולות, ‫שהן היו מכסות את כל השדה הזה.
‫הוא נפל עליך,
‫אבל אתה היית חי, והדרקון היה מת.
‫ואני הרגתי אותו?
‫את זה אני לא יודע.
‫בעבר היינו שליטי הדרקונים.
‫קשה להאמין.
‫ועכשיו הם אינם, ואנחנו כאן.
‫לא הייתי רוצה למות היום.
‫גם אני לא.
‫אבל אולי הרגתי אותך בשקר ששיקרתי.
‫ואם כן, אני מתנצל.
‫אני נידון כנראה לאיזה סוג של גיהינום, ‫אני יודע.
‫כנראה גיהינום נטול יין.
‫אתה לא אביר!
‫אתה פלוריאן השוטה!
‫סר דנקן?
‫אם באת לאסוף את המגן שלך, ‫היא השאירה אותו אצלי.
‫לאן היא הלכה?
‫הם יצאו לכיוון דורן.
‫והרחוקים נוטים להישכח.
‫יופי.
‫שולי המגן היו ישנים.
‫מפלדה זולה.
‫שבריריים וחלודים.
‫אז הכנתי לך מגן חדש.
‫עבה כפליים.
‫התקנתי מאחור רצועות.
‫עכשיו הוא כבד יותר, אבל גם חזק יותר.
‫הבחורה ציירה את הציור.
‫הכוכב כבר נפל.
‫והשקיעה מבשרת על בוא הלילה.
‫הציור על המגן מביע כולו מוות.
‫עץ האולמוס חי, אחי.
‫אתה רואה כמה העלים האלה ירוקים? ‫אלה עלים של קיץ, בוודאות.
‫זוכר את השיר הישן על המגן?
‫"ברזל ועץ, שימרו היטב,
‫"פן אמות ואירקב."
‫כמה אתה מבקש על השוליים החדשים והכול?
‫ממך?
‫מטבע נחושת.
‫אדונים.
‫אני חב לכם חוב גדול.
‫החוב הוא של אריון.
‫ובכוונתנו לגבות אותו.
‫שמעתי שנשברה לך הרגל.
‫זה נכון. הרגל שלי באמת שבורה. ‫אני לא יכול ללכת.
‫אבל כל עוד אני רכוב על סוס, ‫אני יכול להילחם.
‫סר רובין היה מוכן גם למות ‫כמשרת נאמן של המלך,
‫אך כשהכתר מורד באלים, סר רובין מורד בכתר.
‫מההתחלה ידעתי שאתה תעשה בלגן.
‫אין לי מילים להודות לך.
‫וגם לסר סטפן, שהביא אותך.
‫מי זה סר סטוורון לעזאזל? ‫הילד שלך מצא אותי.
‫לא היתה הכרעה של שבעה כבר מאה שנה,
‫ואני לא הולך לפספס הזדמנות
‫להכתים בדם את שומרי המלך, ‫בגלימות הלבנות המפונפנות שלהם.
‫שישה? יש שם רק שישה?
‫יכול להיות שאריון לא מצא ‫את השביעי שיילחם למענו?
‫ריימון! את הקסדה, בבקשה.
‫סר סטפן, מה עם החברים שלך?
‫אנחנו צריכים רק עוד אחד כדי להשלים לשבעה.
‫לצערי תצטרכו עוד שניים.
‫אני אלחם לצד הנסיך אריון והתובעים.
‫אבל לא, אתה...
‫אמרת לסר דנקן שהוא יכול לסמוך עליך.
‫תשמע, הנסיך לא היה הופך אותי ללורד,
‫אם לא הייתי מסכים להילחם בסר דנקן.
‫מכרת את הכבוד שלך תמורת תואר לורד?
‫בן דוד.
‫אני מכיר אנשים דגולים שמכרו את הכבוד שלהם ‫תמורת הרבה פחות מזה.
‫זו היתה עסקה מצוינת.
‫תביא לי את הסוס.
‫קח אותו בעצמך.
‫אין לנו סיכוי.
‫תכתיר אותי לאביר.
‫אני אחליף את בן דודי.
‫סר דנקן, תכתיר אותי לאביר.
‫ריימון, זה לא בסדר.
‫בלעדיי, תהיו רק חמישה.
‫לא תוכל לנצח אם תהיו חמישה.
‫הילד צודק, לצערי.
‫אז כן, סר דנקן.
‫כל אביר יכול להכתיר אביר אחר.
‫לך. אני אכתיר את נושא הכלים ריימון.
‫בשם הלוחם, אני מצווה עליך להיות אמיץ.
‫בשם האב, אני מצווה עליך לנהוג במידת הצדק.
‫בשם האם,
‫אני מצווה עליך להגן ‫על הצעירים ועל החפים מפשע.
‫סר דנקן.
‫לא נוכל עוד להתעכב.
‫נראה שיש לך רק חמישה לוחמים. ‫- שישה.
‫סר ליונל מכתיר את ריימון פוסווויי לאביר. ‫נילחם מולכם שישה מול שבעה.
‫לצערי, זה אסור.
‫אם לא תמצא עוד אביר שיילחם איתך, אדוני,
‫הרי שניאלץ לקבוע שאתה אשם.
‫כבודו, אני מבקש עוד רגע, בבקשה.
‫קיבלת.
‫מכובדיי.
‫אני יודע שאיש מכם לא זוכר ‫את סר ארלן מפניטרי.
‫אבל אני הייתי נושא כליו.
‫שירתנו רבים מכם.
‫אכלנו משולחנכם.
‫ישנו בחצרותיכם.
‫הוא היה איש טוב.
‫וממנו למדתי להיות אביר.
‫לא מדובר רק בחרב וברומח, כי אם בכבוד.
‫האביר מגן על החפים מפשע.
‫זה כל מה שעשיתי.
‫לא הייתי דם מדמו של סר ארלן,
‫אבל אני הולך בדרכו.
‫כפי שבניכם ילכו בדרככם.
‫מי יתייצב ויילחם לצדי?
‫האם אין עוד אומץ לב ‫בקרב בתי האצולה של וסטרוז?
‫אני מסרב להאמין בכך!
‫האין ביניכם אבירי אמת?
‫אני אתייצב לצדו של סר דנקן.
‫נפלת על הראש?
‫האיש הזה תקף את בני. ‫- האיש הזה הגן על חפה מפשע.
‫כראוי לכל אביר אמת.
‫ישפטו האלים אם הוא צדק בכך או טעה.
‫תרגום: דורית ווסטון לאור
‫תורגם על ידי: ‫Dorit Weston Laor