Noliec ēdienu un ej.
Tēvocis lika lūgt jums piedošanu par maldināšanu.
Tavs tēvocis?
Princis Beilors.
Dzelzs troņa mantinieks.
- Es negribēju melot. - Tomēr meloji.
Par visu, sākot ar vārdu.
Neesmu dzirdējis par princi Egu.
- Saīsinājums no vārda "Egons". - Nuja.
Par godu Iekarotājam?
Cik Egonu bijuši karaļi?
Četri.
Četri Egoni.
Kāpēc tu tā rīkojies?
Lai ļauni pajokotu?
Paņirgātos par muļķa krūmu bruņinieku?
Nē. Man bija jākļūst par vecākā brāļa Derona ieroču nesēju.
Viņš ir vājš bruņinieks un dzērājs un negribēja piedalīties turnīrā.
Viņš gribēja, lai mēs līdz turnīra beigām slēpjamies tajā krogā.
- Tu noskuvi matus. - Derons noskuva.
Vai Derons man teica, ka tu esi staļļa puika?
- Es ne... - Ko?
Es nedomāju, ka daru ko sliktu.
Domāji gan.
Tāpēc tu meloji.
Izslauki acis.
Es biju ļoti vīlies, ka netieku uz turnīru.
Bet princītis nedrīkst vilties, vai ne?
Es gribēju būt ieroču nesējs.
Tu kalpotu ēzelim, ja tam trūktu ieroču nesēja.
Es nožēloju, sīr.
Tik tiešām.
Mums vienkārši nepaveicās, ka satikām viens otru, vai ne?
Ko viņi ar mani darīs, Eg?
Mans tēvocis vēlas ar jums runāt, kad būsiet paēdis.
Tad esmu paēdis. Vienam princim jau sadevu pa muti.
Nelikšu otram gaidīt.
Piecelieties!
Piepildi sīra Dankana kausu, Egon.
Centies viņu neapliet.
Neaplies, jūsu gaišība.
Viņš ir labs zēns.
Labs ieroču nesējs.
Un negribēja neko sliktu.
Tagad es to zinu.
Sliktu var darīt, arī negribot.
Egonam vajadzēja nākt pie manis, kad redzēja, ko brālis dara.
- Nebija laika... - Bet viņš skrēja pie jums.
Tā nebija labestība.
Žēl, ka sīrs Dankans viņu nenogalināja.
Erions ir tavs brālis.
Un septoni māca, ka savi brāļi jāmīl.
Egon, tagad ej.
Kā vēlaties, jūsu gaišība.
Cik labs bruņinieks jūs esat?
Izveicīgi cilājat ieročus?
Sīrs Ārlans apmācīja rīkoties ar zobenu un vairogu
un kā auļos trāpīt gredzenā.
Mans brālis Mīkars pirms dažām stundām atgriezās pilī.
Viņš atrada savu dēlu Deronu piedzērušos krogā
dienas jājienā no šejienes.
- Es zinu. - Viņš teica manam brālim,
ka milzīga auguma bruņinieks nolaupījis Egonu.
Šķiet, laupītāja lomu viņš iedalījis jums.
Viņš melo.
Es pametu krogu pirms četrām naktīm.
Un princis Derons nedzinās pakaļ brāļa nolaupītājam?
Šķiet, ka ne.
Kas notiks ar meiteni?
Pēc Eriona sagrozītā stāsta viņu tiesās par valsts nodevību.
Nodevība? Leļļu teātris?
Pūķis ir karaļnama simbols.
- Rādīt tā nonāvēšanu... - Tas nebija domāts ļauni.
Varbūt, bet tas nebija prātīgi. Pat miera laikā.
Erions to sauc par "maskētu uzbrukumu" Tārgārjeniem,
musināšanu uz dumpi.
Vai jūs tam ticat, gaišība?
Viens gan ir pilnīgi skaidrs.
Jūs pacēlāt roku pret pūķa asinsradinieku.
Meitenei salauza pirkstu.
Neatkarīgi no iemesla, nav prātīgi sist karaļa mazdēlam.
- Vai jūs nebūtu rīkojies tāpat? - Varbūt būtu.
Taču es esmu princis, nevis krūmu bruņinieks.
Vai visi bruņinieki nedod vienu zvērestu?
Aizstāvēt nevainīgos.
Erions gribētu par to nocirst jums galvu.
Tas nenotiks.
Taču es nevaru viņam liegt tiesu.
Un tā kā Derons jūs apsūdz Ega nolaupīšanā,
diez vai spriedums būs jums labvēlīgs.
Un kad mani atzīs par vainīgu?
Tam, kurš paceļ roku pret karalisku personu,
šī pāri darījusī roka tiek nocirsta.
Un jūs viņam arī iespērāt, vai ne?
Jā.
Ir vēl viena iespēja.
Labāka vai sliktāka - nezinu.
Tāpēc jautāju vēlreiz,
sīr Dankan Garais.
Cik labs bruņinieks jūs esat?
Sakiet godīgi.
Tiesas divkauja.
Man ir tādas tiesības.
Es atsakos.
Tu nevari atteikties.
Noziegumā apsūdzētam bruņiniekam ir tiesības to pieprasīt.
Ja vien tu neatsauc apsūdzību.
Septiņu tiesa.
Šķiet, tās ir manas tiesības.
Kas, ellē, ir septiņu tiesa?
Cits tiesas divkaujas paveids.
Sens.
Reti izmantots.
Pāri Šaurajai jūrai to atveda andali ar saviem septiņiem dieviem.
Nu, ja jau andali...
Atvainojiet, jūsu gaišība.
Vecais vīrs nebija dievbijīgs.
Kas ir septiņu tiesa?
Andali uzskatīja: ja cīņā iet septiņi aizstāvji -
dieviem drīzāk labpatiks iejaukties
un sodīt vainīgo pusi.
Vai tu slēpies aiz 6000 gadu senām andalu blēņām,
jo baidies viens stāties pretī šim krūmu bruņiniekam?
- Nē. - Kāpēc tad?
Kāpēc pats nenokauj šo neģēli?
Derons arī ir cietis.
Sīram Dankanam jāsamaksā par visiem pāridarījumiem.
Vai arī ļausim apšaubīt Tārgārjenu godu?
Nerunā par godu, puika!
- Tās ir pilnīgas blēņas. - Vai tiešām?
Nē.
Erionam ir tādas tiesības.
Mums nekas cits neatliek.
- Rītausmā notiks septiņu tiesa. - Ko tas nozīmē?
- Man jācīnās ar septiņiem vīriem? - Netēlo muļķi.
Septiņi pret septiņiem.
Jums jāatrod vēl seši cīņubiedri.
- Bet es esmu viens pats. - Ja taisnība ir jūsu pusē,
krietni vīri piekritīs cīnīties.
Ja ne - tātad jūs esat vainīgs.
Nāc šurp!
Stulbenis!
Vai es drīkstu iet?
Meklējiet aizstāvjus, sīr Dankan.
Ak, puiši!
Šoreiz esmu pamatīgā ķezā.
Man šķiet - es rīt miršu.
Dank? Vai tas esi tu?
Dzīvs.
- Reimun, paldies, ka pieskatīji... - Ēst gribi?
- Nē, ne pārāk. - Nāc!
Vai tu sarunājies ar zirgiem?
- Jā. - Tas taču ir vājprāts.
Septiņu tiesa? Dankan, tie ir kaujas cirvji,
- rīta zvaigznes un kaujas pīķi. - Es saprotu.
Piedod. Manam brālēnam dzīslās rit piens.
- Ej galīgi! Es domāju... - Tur cīnās bruņinieki, Reimun.
Bet tu neesi bruņinieks, tāpēc paliksi sveikā.
Es redzēju, ko Erions nodarīja leļļiniekiem.
Visi bruņinieki zvēr aizstāvēt nevainīgos.
Pat krūmu bruņinieki, man šķiet.
Es cīnīšos tavā pusē.
Paldies, kungi.
- Varbūt nevajadzētu. - Man ir sāpīgi to atzīt,
- bet Stefons labi rīkojas ar zobenu. - Kāpēc sāpīgi?
Es par to nešaubos. Bet Pūķa nams nebūs žēlīgs pret tiem,
- kas viņiem pretojas. - Pūķa nams?
Kur ir viņu pūķi?
Mēs, Fosoveji,
šeit dzīvojām ilgi pirms tam, kad mūsu krastā ieradās visi pārējie.
Un paliksim ilgi pēc tam, kad viņu vairs nebūs.
Kurš vēl cīnīsies mūsu pusē?
Es nevienu citu nepazīstu.
Gan atradīsim piecus krietnus vīrus, kas grib kļūt nemirstīgi.
Nezinu, kāpēc godavīrus tik bieži piemeklē traģēdijas,
bet, kad netieku gudrs,
atbilde vienmēr ir "vairāk slavas".
Tev par laimi, man ir draugi.
- Sīrs Laionels, Lanisters, sīrs Oto... - Viņiem nepatiks, ka modina.
Viņi cīnīsies kā saniknoti āpši.
Manā uzraudzībā tu nemirsi.
To es tev apsolu.
Reimun!
Vai tavs brālēns atvedīs tos vīrus?
Es nezinu.
Varbūt tev jābēg.
- Vai mani nenogalinās, ja bēgšu? - Vai tevi tāpat nenogalinās?
Varbūt dievi domā, ka esmu to pelnījis.
Par to, ka darīji to, kas jādara?
Par to, ka nezināju savu vietu.
Sīr?
Eg?
Ko tu dari?
Esmu jūsu ieroču nesējs. Kādam jūs jāapbruņo.
Vai tēvs zina, ka esi pametis pili?
Ceru, ka ne.
Diez vai es šovakar izturēšu vēl vienu atspārdīšanu.
- Tu! - Nē! Nē, Dankan! Nē!
Sīr, lūdzu!
Vai tu esi jucis, ka nāc šurp? Man vajadzētu iedurt šo tev kaklā.
- Labāk ielej man kausu vīna. - Pie velna vīnu!
Tu mani apmeloji.
Kaut kas bija jāsaka,
kad tēvs prasīja, kur palicis Egs.
Lūdzu, nedariet viņam pāri.
Divreiz viņi mani nevarēs nogalināt.
Mans tēvs cīnīsies septiņu apsūdzētāju pusē.
Nu protams. Viņam jāizpērk dēla gods.
Nekad neesmu lūdzis, lai kāds izpērk manu godu.
Lai patur tas, kam tas ir.
Es lūdzos, lai viņš tā nedara. Lūdzos.
No manis tev nav jābaidās.
Pirmajā uzbrukumā centīšos izskatīties brašs,
bet varbūt pēc tam tu varētu man iezvelt
pa bruņucepures sānu.
Tā, ka skan, tikai ne pārāk skaļi.
Vai visu esi pateicis?
Mans tēvs pavēlēja cīnīties arī karaļsargiem.
- Tikai tiem trijiem, kas ir šeit. - Kas ir jūsu pusē?
Reimuna brālēns.
Es varu atvest vīrus. Bruņiniekus. Es varu.
Es cīnīšos pret tavu ģimeni.
Mans tēvs būs labi aizsargāts.
Un jūs nenogalināsiet Deronu. Viņš teica, ka kritīs pats.
Bet Erions?
Vai gribi, lai viņš mirst?
Kad biju maziņš,
Erions naktīs nāca uz manu guļamistabu
un bāza man starp kājām savu dunci.
Teica, ka viņam esot pārāk daudz brāļu.
Solījās padarīt mani par savu māsu un apprecēt.
Piedod, tas bija...
Egam taisnība. Erions mēdz būt briesmonis.
Vēl viņš iemeta akā manu kaķi.
- Viņš liedzās, bet to izdarīja. - Labi.
Uzskata sevi par pūķi cilvēka veidolā.
Tāpēc leļļu izrādē tā saniknojās.
Žēl, ka viņš nepiedzima par Fosoveju,
tad uzskatītu sevi par ābolu, un mums visiem būtu drošāk.
Lavīšos atpakaļ uz pili.
Sīr Dankan. Aprunāsimies zem četrām acīm?
Es redzēju tevi sapnī.
Tu teici.
Krogā.
Vai tad?
Mani sapņi ir citādi nekā tavi.
Manējie piepildās.
Iespaidīgas dotības necilam vīram?
Kārtējā mazā dzīves ironija.
Bet es tevi redzēju, sīr.
Un uguni.
Un beigtu pūķi.
Varenu zvēru
ar tik lieliem spārniem, ka tie nosegtu šo pļavu.
Tas bija uzkritis tev virsū,
taču tu biji dzīvs, bet pūķis - beigts.
Vai es to nogalināju?
To es nezinu.
Reiz mēs bijām pūķu pavēlnieki.
Grūti noticēt.
Tagad viņu vairs nav, bet mēs esam palikuši.
Es šodien negribu mirt.
Es arī negribu mirt.
Varbūt es ar saviem meliem esmu tevi nogalinājis.
Ja tā - es atvainojos.
Es zinu, ka esmu nolemts kaut kādai ellei.
Visdrīzāk tajā nebūs vīna.
Tu neesi bruņinieks!
Tu esi nerrs Florians.
Sīr Dankan!
Ja esat atnācis pēc vairoga, viņa to atstāja man.
Kurp viņa devās?
Visi ir ceļā uz Dorni.
No acīm prom, no sirds laukā.
Labi.
Apmale bija veca.
Lēts tērauds.
Trausls un sarūsējis.
Es izkalu jaunu.
Divreiz biezāku.
Otrā pusē pieliku siksnas.
Tagad būs smagāks, bet arī izturīgāks.
Meitene to apgleznoja.
Zvaigzne krīt.
Un saulriets vēsta par nakts tuvošanos.
Uz šī vairoga uzgleznota nāve.
Goba ir dzīva, cilvēk.
Redzi, cik zaļas lapas? Tās ir vasaras lapas.
Atceries skaitāmpantiņu par vairogu?
Ozol un tēraud, sargājiet nu labi.
Lai caur nāvi neved ceļš uz elli.
Cik tu gribi par jauno apmali un pārējo?
No tevis?
Vara grasi.
Kungi!
Esmu jūsu parādnieks.
Mums parādā ir Erions.
Un mēs to piedzīsim.
Dzirdēju, ka jums ir lauzta kāja.
Taisnība. Kāja ir lauzta. Es nevaru paiet.
Bet, kamēr sēžu zirgā, varu cīnīties.
Sīrs Robins mirs kā karaļa uzticīgais kalps,
bet, kad kronis ceļas pret dieviem, sīrs Robins ceļas pret kroni.
Es zināju, ka tu sagādāsi nepatikšanas.
Esmu jums bezgala pateicīgs.
Un pateicīgs sīram Stefonam, ka jūs atveda.
Kas, ellē, ir sīrs Stevrons? Mani atrada tavs puika.
Septiņu tiesas nav bijis simt gadu.
Negribēju laist garām izdevību
notecināt ar asinīm Karaļsardzes glītās baltās drānas.
Seši? Tikai seši?
Vai var būt, ka Erions nav atradis savā pusē septīto?
Reimun! Manu ķiveri, lūdzu.
Sīr Stefon, kur ir jūsu draugi?
Mums vajag vēl vienu, lai būtu septiņi.
Baidos, ka vajadzēs vēl divus.
Es cīnīšos prinča Eriona un apsūdzētāju pusē.
Nē, tu...
Sīrs Dankans paļāvās uz tevi.
Princis apsolīja padarīt mani par muižnieku vienīgi tad,
ja cīnīšos pret sīru Dankanu.
Tu iemainīji godu pret titulu?
Brālēn!
Pazīstu dižus vīrus, kas pārdevuši savu godu daudz lētāk.
Tas bija izdevīgs darījums.
Atved manu zirgu!
Pats ej pakaļ!
Mums ir beigas.
Iecel mani!
Es ieņemšu brālēna vietu.
Iecel mani par bruņinieku!
Reimun, man nevajadzētu.
Bez manis jūs būsiet piecatā.
Tā jūs neuzvarēsiet.
Baidos, ka puikam taisnība.
Lūdzu, sīr Dankan.
Iecelt drīkst jebkurš bruņinieks.
Ej! Es iecelšu ieroču nesēju Reimunu par bruņinieku.
Karavīra vārdā es lieku tev būt drosmīgam.
Tēva vārdā es lieku tev būt taisnīgam.
Mātes vārdā
es lieku tev aizstāvēt jaunos un nevainīgos.
Sīr Dankan!
Mēs ilgāk nevaram kavēties.
- Šķiet, jums ir tikai pieci aizstāvji. - Seši.
Sīrs Laionels ieceļ Reimunu Fosoveju. Mēs cīnīsimies seši pret septiņiem.
Diemžēl tas nav pieļaujams.
Ja nevarat sev atrast vēl vienu bruņinieku,
jūs atzīs par vainīgu pastrādātajos noziegumos.
Milord, acumirkli, lūdzu.
Lai notiek.
Milordi!
Zinu, ka jūs neatceraties sīru Ārlanu no Penitrī,
bet es biju viņa ieroču nesējs.
Mēs kalpojām daudziem no jums.
Ēdām pie jūsu galdiem.
Gulējām jūsu pilīs.
Viņš bija krietns vīrs.
Un iemācīja, kā būt bruņiniekam.
Ne tikai ar zobenu un pīķi, bet ar godu.
Bruņinieks aizstāv nevainīgos.
Es darīju tikai to.
Es nebiju sīra Ārlana asinsradinieks,
bet sekoju viņa paraugam.
Kā jūsu dēli sekos jūsējam.
Kurš cīnīsies kopā ar mani?
Vai drosme ir pametusi Vesterosas augstmaņu namus?
Es tam neticu!
Vai jūsu vidū nav īstu bruņinieku?
Es stāšos sīra Dankana pusē.
Vai tev ir aptumšojies prāts?
- Viņš uzbruka manam dēlam. - Viņš aizstāvēja nevainīgos.
Kā īsts bruņinieks.
Lai dievi izšķir, vai viņam bija taisnība.
Subtitrus tulkoja: Dace Andžāne