Bija brīnišķīgs turnīrs.
Žēl, ka tas ir galā.
Mājās ir...
Nežēlīga garlaicība.
Ei!
Tu varētu jāt man līdzi.
Jā, medīsim un...
kuģosim, līksmosim.
Es uzasināšu tavu zobenu, lai nākamreiz nepadari sevi par muļķi.
- Vai esi bijis Tārtā? - Šis vīrs mirst, kungs.
- Ko? - Miesa ap brūcēm ir atmirusi.
- Manas spējas ir par vāju. - Ak, izrūniet mani!
"Tavas..." pakaļas niezei arī tavas spējas ir par vāju, draugs.
Pazūdi, burvi!
- Lasies prom! - Jā, kungs. Eju.
Maita! Nekas. Viņš ir draņķīgs mestrs.
Klausies!
Jāj man līdzi uz Vētrasgalu
un es tevi mīlēšu kā brāli.
Cūcība!
Ja ne...
Nu, pie velna, ienīdīšu tevi kā brāli.
Labs piedāvājums, Laionel.
Bet es apkārtējiem sagādāju vienīgi sāpes un ciešanas.
Tu izdarīji labu valstībai. Reiz tu to sapratīsi.
- Labs pūķis ir vienīgi beigts pūķis. - Nolādētie dievi!
Beilors cīnījās par mani. Atdeva savu nolādēto dzīvību.
Izsakies par viņu ar lielāku cieņu.
Pie velna to un arī tevi!
Es cīnījos par tevi.
Es... Hārdings, Bīsberijs, sūda ābolu puika.
Mēs cīnījāmies par tevi.
Princis cīnījās par tevi pret vīriem, kuri bija zvērējuši viņu aizstāvēt.
Viņš ne ar ko neriskēja.
Un dieviem nepatīk krāpnieki.
Kāpēc tad viņi ir labvēlīgi pret mani?
Šī nav labvēlība, šī...
Šī ir ņirgāšanās.
Būs karš.
Mēs abi varētu būt spēks.
Vai padomāsi par to?
Labi.
Karavāna dosies ceļā pēc mielasta.
Beilors no Tārgārjenu nama.
Pūķakmens princis.
Dzelzs troņa tiešais mantinieks.
Karaļa Derona Krietnā labā roka.
Septiņu valstību pavēlnieks
un zemes aizstāvis.
Lai dievi viņu sargā!
Mans princi!
Jūsu tēvs bija...
Viņš bija izcils cilvēks.
Viņš nomira manās bruņās.
Daudzi dēli ir miruši sava tēva bruņās.
Cik tēvu ir miruši dēla bruņās?
Nemāku teikt.
Viņš vēl bija jauns.
Varēja kļūt par izcilu karali.
Par izcilāko kopš Egona Pūķa laikiem.
Kāpēc dievi paņēma viņu, bet atstāja tevi?
Es arī par to prātoju.
Ejiet prom, sīr Dankan.
Sīr Dankan!
Dank!
Bijām tavā nometnē, bet tevis tur nebija.
Sākām uztraukties.
Vai tu nāc no Beilora bērēm?
Brīnos, ka turp devies.
Domāju, esmu to viņam parādā.
Visi...
Visi vaino viņa nāvē mani, vai ne?
Es nevainoju.
Labi.
Stefons paņēma manu telti.
Es esot nodevis ģimeni, jo pametu viņu.
Vari iedomāties?
- Gandrīz neko citu arī neatstāja. - Man žēl.
Nevajag. Viņš dusmojas, ka zaudēja.
Pirmā septiņu tiesa simt gadu laikā, un Stefonu Fosoveju
uzveic mazais brālēns.
Turklāt labāk zaļš, negatavs ābols nekā sarkans un tārpains.
Tev piestāv.
Man šķiet - es salauzu brālēnam ribu.
Labrīt!
Sīr Dankan, šī ir Rovana.
No Zaļo Ābolu Fosovejiem.
Mana sieva.
Priecājos iepazīties, sīr Dankan.
Nuja.
Priecājos iepazīties, lēdija Rovana.
Viņa skatījās tiesu. Es esot cīnījies kā satrakots vērsis.
Arī tikpat graciozi.
Man nebija ieroču nesēja, kas apkopj brūces.
Viņa pieteicās palīgā novilkt bruņas un...
Un tagad es esot pagādājis viņai bērnu,
tāpēc nolēmu viņu apprecēt.
Tas varētu būt puika.
Dzirdēji, sīr Dankan? Puika.
Tas...
Sīr Dankan!
Princis Mīkars grib ar jums runāt.
- Nāciet līdzi! - Viņš nekur neies.
- Pietiekami pārcietis. - Nekas.
Gan būs labi.
Apsveicu!
Es sūtīšu Erionu uz austrumiem.
Varbūt daži gadi brīvpilsētās viņu pārmācīs.
Daži varbūt teiks, ka es gribēju nonāvēt savu brāli.
Dievi zina, ka tā nav,
bet par to sačukstēsies līdz manai kapa malai.
Jūs vēzējāt vāli, milord.
Bet princis Beilors mira manis dēļ.
Arī jūs dzirdēsiet viņu sačukstēšanos.
Karalis ir vecs.
Kad viņš nomirs,
pēc katras zaudētas kaujas vai neražas
tie muļķi teiks: "Beilors nebūtu to pieļāvis,
bet krūmu bruņinieks viņu nonāvēja."
Ja es necīnītos,
jūs būtu nocirtuši man roku un kāju.
Šorīt, sēžot zem koka,
es jautāju, vai būtu izticis bez tām.
Kā kāja var būt prinča dzīvības cenā?
Un ko koks jums atbildēja?
Katru vakaru
sīrs Ārlans teica: "Interesanti, ko nesīs rītdiena."
Vai varētu pienākt tāda diena, kad man vajadzēs to kāju?
Kad valstībai to kāju vajadzēs vairāk nekā prinča dzīvību.
Maz ticams.
Valstībai ir tikpat krūmu bruņinieku, cik krūmu.
Izskatās, ka mans jaunākas dēls jūs ir iemīļojis, sīr.
Viņam ir laiks kļūt par ieroču nesēju.
Bet viņš gribot kalpot vienīgi jums.
Zēns ir nepakļāvīgs, gan jau esat pamanījis.
Viņš ir krietns puika.
Viņam tikai vajag stingru roku.
Vai ņemsiet viņu?
Es?
Jums būs vieta Samerholā.
Jūs zvērēsiet uzticību man, un Egons būs jūsu ieroču nesējs.
Jūs apmācīsiet viņu, bet mans ieroču pārzinis - jūs.
Nešaubos, ka jūsu sīrs Ārlans jūs apmācīja, kā prata,
bet jums vēl daudz jāapgūst.
Piedodiet, milord, tā ir.
Bet es vairs neielaidīšos ar prinčiem.
Jā.
Vai tu noklausījies?
Nē.
Vai jums ļoti sāp?
Sīr?
Es nevaru, Eg.
Piedod.
Varbūt neesat tāds bruņinieks, par kādu uzskatīju.
Vai esi dzirdējis šo stāstu?
Daudz reižu.
No kā?
No jums.
- Drīkstu jautāt... - Kad valdnieks pulcina karognešus
un sūta mūs, puišus, karā,
ir pieņemts pienaglot pie ozola laukumā peniju.
Ja atgriežamies, tad to noņem.
Koks ir liels un sens.
Tomēr bieži bija grūti atrast vietu, kur pienaglot jaunu peniju.
Kāpēc jūs neiecēlāt mani bruņinieka kārtā?
Vai domājāt, ka jūs pametīšu?
Es nebūtu pametis.
Vai arī ir cits iemesls?
Sīr?
Tāpēc to sauc par Penitrī - peniju koku.
Īsts bruņinieks vienmēr
pabeidz stāstu.
- Par Bīsberiju! - Un par Hārdingu!
- Mēs atceramies. - Par dižajiem augstumiem!
Kā viņi panāca tādu bišu spietošanu?
Ar kaut kādu burvestību?
Burvestība?
Kas?
Bīsberija zārkā ielika bišu māti.
Tad nu gan bišu burvestība!
Mans nabaga mīļais karotāj!
Tā cīnīšanās pārvērtusi tavas smadzenes ābolu biezenī.
Vai padodies, pūķa netikle?
Ēd sūdus, Sāra!
Apkalpotāj! Kausu!
Kā tev nav kauna šeit nākt?
Tie vīri ir miruši tevis dēļ.
Vai ņemsi Egu par ieroču nesēju?
Es teicu tavam tēvam, ka man par viņu nav daļas.
Tu zini,
ka mans brālis agrāk nebija tāds briesmonis.
Egs nav briesmonis.
- Viņš ir mazs zēns. - Es nerunāju par Egu.
Bet nešaubos, ka arī viņu padarīsim par vīru.
Varbūt ārprāta sēklu tiešām iesēj mātes klēpī, kā saka mestrs.
Bet savulaik Erions bija priecīgs bērns.
Viņam patika makšķerēt.
Ko?
Sīrs Dankans lūdz viņu pieņemt, mans kungs.
Zini, es nedusmojos, ka tu sabojāji manu vārda dienu.
Viņi pret tevi izrīkojās neģēlīgi, un tava atbilde bija taisnīga.
Paldies.
Runājiet ātri! Es gribu doties prom.
Jūsu brālis pirms nāves teica, ka valstībai vajag krietnus vīrus.
Nu un?
Es ņemšu Egu par ieroču nesēju.
Bet ne Samerholā.
Jūs taču vairs neielaidīšoties ar prinčiem.
Egs nav princis.
Vēl nav.
Varbūt viņam būs labāk, dzīvojot tālāk no pilīm, kalpiem un...
No savas ģimenes?
Ja jūs piekristu,
es ņemtu viņu līdzi ceļā.
Viņš mācītos tāpat kā es.
Mēs gulēsim krogos.
Staļļos.
Un reizēm kāda lēņu bruņinieka
vai sīkmuižnieka pilī.
Varbūt zem koka, ja vajadzētu.
Es viņam aizliedzu dzīvot kā zemniekam.
Egonā rit pūķa asinis.
Viņš nedrīkst gulēt grāvī un ēst sālītu liellopa gaļu.
Derons nekad nav gulējis grāvī.
Erions ir ēdis vienīgi
biezu, jēlu un asiņainu gaļu.
Viņš ir mans pēdējais dēls.
Mīļkāja!
Ko tu šeit dari, meitenīt?
Sīrs Laionels gribot ņemt tevi līdzi.
Vētrasgalā ir drūmi.
Domāju - varbūt sens draugs ienestu gaismu.
Tu nopirki man zirgu?
Es nedošos līdzi Laionelam.
Ko tad tu darīsi?
To, ko vajadzēja jau sen.
Jāšu pretējā virzienā, cik jaudas.
Un tu?
Nezinu.
Tēvs vienmēr gribējis paplašināt sidra brūvēšanu,
atvērt jaunu mucu noliktavu.
Sidrs?
Lai vai kā, tavai Mīļkājai bija jāatgriežas pie tevis.
Viņa nav mana.
Vairs nav.
Turklāt
es domāju, ka augļu dārzā viņai būtu labāk.
Ko?
Es nevaru.
Vai esi drošs?
Viņa ir skaists dzīvnieks.
Sveika, Mīļkāja!
Vai tev garšo āboli?
Nezinu, Kastani. Beidz prašņāt!
Kurp dotos vecais vīrs?
Sīr Dankan!
Mans tēvs teica, ka man jākalpo jums.
"Jākalpo jums, sīr."
Kastanis ir tavs, esi labs pret viņu.
Lai es tevi neredzētu uz Pērkona, ja pats uz viņa neuzsēdināšu.
Kurp mēs dodamies, sīr?
Es nezinu.
Septiņās valstībās varētu doties jebkur.
- Nekad neesmu bijis... - Deviņās.
Ko?
Valstības ir deviņas, sīr.
- Kur? - Zemē.
Vai tu esi traks?
Vai tas ir svarīgi?
Zemē ir septiņas valstības, puika.
To zina visi.
- Tad visi maldās. - Vai gribi pa ausi?
Kroņzemes, Rietzemes, Vētrasgals, Upjzemes,
Dzelzs salas, Ziemeļi, Āres, Arīnas ieleja un Dorne.
Nē, bet...
Es nekad neesmu šķērsojis Sarkanos kalnus.
Dornē esot labas leļļu izrādes.
- Kur ir Egons? - Neesmu viņu redzējis.
Pajautāšu septoniem.
Kur, pie velna, viņš ir?
Subtitrus tulkoja: Dace Andžāne