Хто така фараон?
Вона — це піски й небо.
І все, що між ними.
Єгипет — її первісток.
І коли момент настане...
вона має бути готова пожертвувати всім, щоб захистити те, що їй дороге.
Що ти накоїла?
Я зробила те, що потрібно, щоб захистити те, що належить мені.
Мій пан, Октавіан, дякує фараону за послання.
За однієї умови.
Убийте Марка Антонія.
Мені потрібна лише твоя довіра.
КОРОЛЕВА КЛЕОПАТРА
ОЛЕКСАНДРІЯ 31 РІК ДО Н. Е.
Після бою при Акції
у Марка Антонія починається клінічна депресія.
Його флоту більше немає. Його армія розколота.
Він не розмовляє з Клеопатрою.
І вона втратила віру в нього.
А також віру в їхні стосунки.
«Чи можу я йому довіряти?»
«А він мені довіряє?»
Тут багато сумнівів.
Клеопатра знала, що вся міць Риму буде кинута проти Єгипту,
що стане кінцем незалежного Єгипту.
Поза сумнівами вони перебувають у небезпеці.
Клеопатра знає,
що для захисту правлячої династії в Єгипті
їй необхідно захистити спадкоємців.
І вона відсилає їх, щоб вони точно були в безпеці.
Якщо не виживуть її діти,
особливо Цезаріон, її співправитель...
тоді це кінець.
Як земне втілення богині Ісіди
Клеопатра також є земним втіленням божественного материнства.
Уявіть, як їй краялося серце,
коли вона відправляла власних дітей.
Але вона не мала вибору, заради їхньої ж безпеки.
Фараоне, нам треба йти.
Знаю, дай мені хвилинку.
Ви...
одна кров.
Моя кров.
Божественна кров.
Не забувайте про це.
Не забуду.
Фараоне.
Клеопатрі найбільше дорогі її діти.
Бо якщо вони живі та в безпеці...
то й вона житиме.
І Єгипет має надію.
Насамперед Клеопатра дипломат,
а вже потім — військовий стратег.
Зрозуміло, що дипломатія не спрацює.
Клеопатра не хоче війни.
Вона не вважає, що Марк Антоній готовий до війни.
Вбийте Марка Антонія.
Ваше життя за його.
І життя ваших дітей, звісно.
Думаю, Клеопатра розглядала вбивство Марка Антонія.
Він їй більше не потрібний.
І зараз явно став тягарем.
Може, вона сподівається,
що ще зможе порозумітися з Октавіаном.
Можливо, навіть зрадивши Марка Антонія.
Він був головним ворогом Октавіана.
Немає причини, з якої Клеопатра не може залишитися царицею Єгипту,
якщо Марка Антонія не стане.
Марку.
Тирс передав послання від Октавіана.
Він сказав, що гарантує безпеку мені та дітям...
якщо я вб’ю тебе.
Так ось навіщо ти прийшла.
Ні.
Я йому відмовила.
Це наша спільна справа.
Так.
І при Акції теж була спільна справа.
Я відправила наших дітей,
бо я вибираю нас.
Я знаю, що разом ніхто не зможе нас перемогти.
Рим і Єгипет.
Де він?
Сучасні романтики, звісно,
хотіли би бачити найбільшу історію кохання.
Але Клеопатра не була романтиком.
Вона була прагматиком.
Клеопатра зацікавлена в самозбереженні,
у безпеці своїх дітей та своєї країни.
Наразі вона вірить,
що Марк Антоній — ключ до їхнього партнерства.
Скажи Октавіану, що між нами все скінчено!
Марк Антоній некерований.
Він поводиться нераціонально,
зганяє гнів на гінці.
Для того щоб Клеопатра зберегла своє місце на троні,
Рим має бути її партнером.
Перекажи боягузу, що як хоче мене вбити, хай сам це робить.
Марк Антоній не піде на переговори.
Не може бути іншого виходу, окрім війни.
Октавіан оголосив війну Клеопатрі.
Вона розуміє, що ні їй,
ні Марку Антонію цього не уникнути.
30 РІК ДО Н. Е.
Навесні 30-го року до н. е.
Октавіан нападає на Єгипет із величезною армією.
Це найбільше вторгнення армії в римській історії.
Після втрат військ Клеопатри у битвах із Октавіаном
і втрат Марка Антонія в битві при Акції
легіони Октавіана значно більші, ніж у Клеопатри та Марка Антонія.
Октавіан хоче покінчити з цим раз і назавжди.
Єгипет надзвичайно багатий у плані матеріального забезпечення.
Октавіану потрібні багатства для утримання армії.
Октавіан жадає анексувати Єгипет.
Рим вважатиме його житницею, хай хоч приведе цим країну до злиднів.
РОДОС, ОЛЕКСАНДРІЯ
Армія Октавіана йде у бік Пелузія.
Октавіан міг відразу плисти в Олександрію,
але не робить цього.
Він перегрупується і відправить війська по суші.
Це важливо, тому що дорогою
Октавіан створює союзи.
Він хоче налаштувати місцеве населення
проти Марка Антонія, а заразом і проти Клеопатри.
Октавіан запускає чорну пропаганду проти Клеопатри,
і хоч Марк Антоній зраджував його сестрі,
Клеопатру представляють великою спокусницею.
Спокусницею, п’яницею, відьмою.
Це женоненависництво та ксенофобія.
Отже, вона становить загрозу.
Римські сенатори бачать, що ця жінка вплинула вже на двох їхніх героїв,
і їм це набридло.
На їхню думку, Октавіану час покласти край
втручанню Клеопатри в римські справи.
Відмінна стратегія, щоб заручитися довірою
решти союзників Марка Антонія.
Октавіан подбає про те,
щоб до фінальної битви
з Марком Антонієм та Клеопатрою,
у нього не залишилося ворогів.
ОЛЕКСАНДРІЯ
Коли армія Октавіана йде на Олександрію,
Марк Антоній у глибокій депресії.
Клеопатра намагається звеселити його, влаштувавши бенкет.
Вона це робить тому, що бенкет —
це частина релігійної ідеології у цій місцевості.
Марк Антоній, як уособлення бога Діоніса,
є богом веселощів,
і цей бенкет повинен був підтримати та оживити
релігійне значення його як законного східного монарха.
Вона прямо кидає виклик Риму.
Вона каже: «Ми при владі».
Вона ніби заявляє, що їй все одно, що думає Рим.
Це небезпечний заклик до війни.
Коли армія Октавіана наближається до Олександрії,
війська Антонія та Клеопатри неорганізовані
та деморалізовані.
Командувач Пелузія здався.
Перейшов на бік Октавіана.
Октавіан отримує перебіжки з боку Єгипту
та інших союзників, що були в Єгипті,
і ті тепер прямують до Риму.
Дволичний командир Пелузія більше ніколи не побачить свою дружину та дочку.
Ніколи в житті.
Цього недостатньо, щоб зупинити Октавіана.
Я знаю.
Знадобиться допомога богів.
На щастя для тебе, богиня поруч.
Октавіан нам не рівня.
Друзі.
Навіть у найкращі часи серед нас є зрадники.
Ми знаємо, що на нашій землі хтось зрадив Єгипет,
відчинивши ворота армії Октавіана.
Не можна безкарно зраджувати Єгипет.
Твої вороги — наші вороги.
За Марка Антонія.
Єгипетський народ, напевно,
дуже боявся наступу римської армії.
До цього Рим сприймався як підтримка,
а тепер він став ворогом.
Клеопатрі занадто пізно переходити на бік Октавіана.
Вона занадто замішана з Марком Антонієм.
Ти спиш?
Ні.
Тож їй справді є що втрачати на цьому етапі.
Йдеться не тільки про її життя та становище,
а й про її країну.
-Скільки? -У нас є час.
-А розвідники? -Ми наглядаємо за ними.
Скажи кавалерії, що ми відходимо.
Дякую, Маеліусе.
Перевага Клеопатри в тому,
що вона захищає свою територію.
Вона знає з досвіду Юлія Цезаря,
що єгиптяни не люблять Рим.
Єгипет не хотів опинитися під контролем римлян, їхньою окупацією.
Марк Антоній — досвідчений військовий.
Битися на своїй землі — велика перевага для них.
РИМ, ОЛЕКСАНДРІЯ
З військами Октавіана він зустрічається на підступах до Олександрії.
Марк Антоній — солдат.
Він знає, як виграти битву.
Йому подобається йти у бій.
Йому подобається боротися разом зі своїми людьми.
Війська Антонія та Клеопатри відпочили й видужали.
Війська Октавіана пройшли довгий шлях,
а війська Марка Антонія принаймні свіжі.
Що відбувається?
Чи є вода та провізія для поранених?
Так, усе готове.
-Склад зброї вже перевірили? -Зараз перевіряють.
Виходячи з попереднього досвіду,
Клеопатра знає про вразливість джерел води в Олександрії.
Вона знає, що їх можна отруїти.
По два охоронці біля всіх колодязів та водопостачання.
Антоній та Клеопатра також стикаються
з нестачею запасів і сил.
Людей не вистачає, а лінії постачання не працюють.
Клеопатра коханка, а не воїн.
Вона розуміє, що результат війни може бути будь-яким,
але їй здається, що Марк Антоній не розуміє,
яке положення в Олександрії.
Можливо, він відкусив більше, ніж може прожувати.
Вона нервує.
Ми перемогли у цій битві, але...
Але що?
Клеопатро, вони мають більше військ.
Я знаю.
Ми ще не здаємось.
Адже так?
Ні. Ми ще не здаємось.
Добре.
Він дуже хвилюється.
І тому Клеопатра хвилюється.
Вона відправляє його на наступний бій.
Йде облога.
ОЛЕКСАНДРІЯ
Марк Антоній у розпачі.
Його лучники пропонують золото тим, хто дезертирує з армії Октавіана.
Він повинен прорвати облогу.
Марк Антоній робить сміливий і ризикований крок проти Октавіана.
Він одночасно починає атаку на землі та морі.
Їхні війська зустрічаються під Олександрією.
Битва буде вирішальною.
Генерале, єгипетський флот перейшов на бік Октавіана.
Не може бути.
Боюся, це правда, генерале.
Ні.
Тепер ніщо не завадить Октавіану
висаджуватись в Олександрії.
Що це було?
Перевірте, що відбувається.
-Добре. -Швидко.
Клеопатра вважала, що ворота Олександрії неприступні.
Їх добре охороняли.
Коли Октавіан та його війська прорвалися,
Клеопатра зрозуміла, що єгипетські війська перейшли на інший бік.
Отже, країна в руках Октавіана.
Якби ми були на місці Клеопатри, було б очевидно,
що кінець близький.
У нас би стався нервовий зрив, панічна атака.
Наш захист зламано, ми повинні йти.
Ймовірно, на цьому етапі Клеопатра не хоче здаватися.
Якщо вони тут, отже, генерал...
Тихо, Ірас.
Фараоне, нам час іти.
Навіть якщо Клеопатрі вдасться зберегти трон
або передати його одному зі своїх дітей,
Єгипет стане провінцією Римської імперії.
-Фараоне, треба... -Я сказала тихо!
Це треба передати Антонію.
Фараоне, нам треба йти.
Справа її життя, її спадщина в небезпеці або зовсім загинула.
Швидше.
Скоріше!
Клеопатра збирає все своє багатство у мавзолеї своєї гробниці.
Це один із її останніх козирів.
Октавіан потребує цього багатства, щоб заплатити армії.
Гробниця Клеопатри закінчена лише частково.
Вона забарикадувалася всередині.
Я не дам Октавіану захопити мене.
Ми спалимо все вщент.
Цей виродок нічого не чіпатиме.
Клеопатра загрожує підпалити гробницю
і згоріти живцем з усіма своїми скарбами.
Клеопатро!
Чули?
-Марку? -Вони йдуть. Вони йдуть за нами.
Кидай щось.
Несіть мотузку, швидко!
Тримайся, кохання моє!
Тягни!
Марка Антонія доводиться підняти через вікно.
Марк Антоній намагався накласти на себе руки,
отримавши записку від Клеопатри.
Ми не знаємо, що було в тій записці.
За Шекспіром, Клеопатра сфабрикувала самогубство з надією,
що це змусить Марка Антонія вчинити самогубство.
Римляни були впевнені, що найсміливіший вчинок —
це самогубство.
Це спосіб зберегти доблесть і гідність
навіть перед смертю.
Залишся.
Клеопатро...
Він хоче померти разом із Клеопатрою.
І вмирає в неї на руках.
Октавіан — політик настільки ж проникливий, наскільки нещадний...
не бажає смерті Клеопатри від рук римлян,
бо вона стане мученицею.
І всі ті єгиптяни, що відступили до Октавіана,
повстануть проти нього.
Адже вона фараон.
Не можна взяти та вбити...
фараона.
Щоб проникнути в гробницю, люди Октавіана ламають дах.
Запалюйте смолоскип.
Загаси вогонь, швидко!
Схопити її!
Я господарка двох земель.
Теа Неотера.
Я Бог. Не виявляй до мене неповагу.
Я готова померти за Єгипет.
За що ти готовий померти?
Ні.
Ні!
Зупинися!
Ні!
Солдати ведуть її до палацу, де вона приймала послів.
Октавіан заходить.
Вони раніше не зустрічалися.
Схоже, цього разу твоє африканське чаклунство тебе підвело.
Фараоне?
У тебе, мабуть, дуже сильне чаклунство,
що налаштувало двох великих синів Риму один проти одного,
бо розмови про твою красу занадто...
лестять тобі.
Що тут смішного?
Відьмо!
Ти нижчий, ніж я думала.
Твої...
діти такі схожі на тебе.
Особливо найстарший.
Вони будуть тобі втіхою в Римі.
У цей момент Клеопатра вірить, що її діти в безпеці.
Вона відправила їх із довіреними членами своєї сім’ї.
І вона вважає, що їй нічого боятися.
Треба було погоджуватися, поки була можливість.
Я з радістю потягну тебе вулицями.
А ці...
твої напівкровки-виродки.
Вони дивитимуться.
Вона розуміє, що Октавіан схопив її дітей.
Мене завжди вражає, що тієї миті вона не падає духом.
Заберіть її звідси!
Для римського полководця, щоб здобути любов
та підтримку римлян, потрібно провести
пишне святкування військової перемоги під назвою тріумф.
Для завершення перемоги
Октавіан повинен відвезти Клеопатру до Риму
і показати її під час свого тріумфу.
Передай це Октавіану.
Повір, він захоче його прочитати.
Не хвилюйся, ми всі будемо тут, коли ти повернешся.
Клеопатра пише листа Октавіану,
у якому просить дозволити поховати її разом із Антонієм,
а також щоб її син успадкував Єгипет.
Ми бачимо, як в останні хвилини життя
Клеопатра чіпляється за свою головну мету свого життя —
спробувати зробити так,
щоб династія Птолемеїв не зникла.
Єгипет не стане провінцією Римської імперії.
Ми зробимо це разом.
Так буде правильно.
Це гідно Бога.
Вона має план.
Клеопатра завжди має план.
Вона досліджувала отрути — не болючі,
що не зруйнують її тіло.
Вона вирішує, як їй вмирати.
І вона вирішує, з ким їй вмирати.
Не Октавіан, не римський сенат,
а Клеопатра.
Вона головна.
Коли Октавіан отримує листа,
він дізнається, що Клеопатра не повернеться до Риму,
що вона наклала на себе руки.
Потрапити до Риму для тріумфу було б величезним приниженням.
Малоймовірно, що до Клеопатри поставилися б із повагою.
Переможених ворогів зазвичай вбивають опісля.
Отже, вона знала, що її смерть уже не за рогом.
Октавіан нізащо не залишив би її живою.
Октавіан знає, що все скінчено.
Ми не знаємо, як саме Клеопатра вкоротила собі віку.
Улюбленою темою кожного режисера
є її смерть від укусу єгипетської кобри.
Кобра — символ королівської крові.
Навіть якщо змія не причетна до суїциду,
вона чудово символізує
відхід Клеопатри зі світу як королеви Єгипту.
Поховання Клеопатри та Марка Антонія так і не знайшли.
Ми не знаємо, чи було виконане її останнє прохання
поховати їх разом.
Археологічні пошуки гробниці Клеопатри
досі марні.
Октавіан не дозволить існувати гробниці
з останками Клеопатри та Антонія.
Вона стала б центром повстання.
Римляни ніколи не закопували тіла.
Вони не муміфікували тіла, а кремували їх.
Гадаю, Клеопатра та Марк Антоній були кремовані.
Це був поворотний момент історії.
Єгипет повністю втрачає незалежність.
Усе скінчено. Він стає провінцією Риму.
Довга історія великої єгипетської цивілізації добігає кінця.
Єгипет перетворюється на житницю Риму.
Рим не зміг би застосувати військову силу,
не витративши величезну кількість єгипетських багатств.
Рим захопив скарбницю Єгипту і спустошив її.
Настає кінець Єгипту як землі фараонів, якою ми знаємо її зараз.
Клеопатра — останній фараон Єгипту.
Невдовзі після цього
сенат проголошує Октавіана імператором.
Імператором Августом.
Він хотів стати правителем назавжди.
Так він уявляв собі диктатора.
Іронія в тому, що, як Клеопатру раніше, Октавіана уподібнюють живому богу.
Смерть Клеопатри
була одним з останніх періодів
Стародавнього Єгипту, як ми його називаємо.
У Клеопатри залишилося троє дітей.
Діти Марка Антонія та Клеопатри
становлять загрозу Октавіану.
Олександра Геліоса та Клеопатру Селену й маленького Птолемея Філадельфа
відправляють до Риму.
Однак він не міг залишити Цезаріона в живих.
Його виховали як фараона.
Він міг підвестися і сказати:
«Я син Цезаря. Я маю правити Римом».
Він надто небезпечний для Октавіана.
Тому його страчують. Його вбивають.
Коли Октавіан забирає дітей до Риму,
він показує їх за статуєю Клеопатри
зі змією, яку вона тримає в руці.
Він публічно принизив їх,
змусивши їх іти за статуєю їхньої матері
і зваливши на них золоті ланцюги.
Ланцюги нібито були такими важкими,
що вони спотикалися й ледве могли йти.
Людям було шкода дітей,
але потім він раптом відправив їх
до своєї сестри Октавії,
яка була дружиною Марка Антонія, коли тих дітей зачинали.
І багатостраждальна Октавія виховує дітей Марка Антонія.
Обидва хлопчики зникли зі сторінок історії,
а Клеопатра Селена виходить заміж за мавританського царя Юбу.
І за іронією долі, Клеопатра Селена стає ще однією африканською царицею.
Клеопатра Селена керує розкішним двором
у столиці Мавританії, на кшталт Олександрії.
Двір Клеопатри Селени також наповнений літературою, філософією та мистецтвом.
Селена, як і її мати, збудувала гробницю.
Одну з найбільш вражаючих будівель стародавнього світу.
За деякими останками з її гробниці
і за стінами палаців ми знаємо,
що вона забрала єгипетські статуї до своїх палаців,
щоб підтримувати зв’язок із матір’ю та батьківщиною.
Її син стає спадкоємцем її чоловіка.
Вона назвала свого сина Птолемеєм на честь батька Клеопатри.
Династія продовжується,
бо її онука виходить заміж за римську імператорську сім’ю.
Тож Клеопатра продовжує жити.
Навіть у часи античності її життя продовжується через її дочку,
а також через онука.
Клеопатра значна тим, що вона — остання правителька
незалежного, могутнього Єгипту.
Ми думаємо про розширення можливостей жінок.
Без Єгипту немає Риму.
Ця жінка застосовує свою силу.
Клеопатра намагалася врятувати любу її серцю країну від руйнування.
Я — Ісіда.
Цариця царів!
Я готова померти за Єгипет.
За що ти готовий померти?
Вона стала іконою.
У своєму науковому житті
я довго опиралася Клеопатрі.
Я казала: «Я не вивчатиму тебе».
Я постійно бачила один і той самий сон, в якому була темна фігура,
хтось із древніх, явно жінка,
яка казала мені:
«Ти маєш розповісти мою історію».
«Ти мусиш це зробити».
Я хочу, щоб люди знали історію Клеопатри,
адже вона була африканською царицею.
І цей факт був похований, забутий, стертий із пам’яті.
Цілі покоління були просто заворожені Клеопатрою.
Її історія знаходить відгук у серці кожної жінки.
Клеопатра була одним із найвпливовіших
правителів світу.
Вона залишиться в історії найвідомішою з усіх королев Африки.
Вона житиме...
поки є ті, хто може розповісти її історію.
Переклад субтитрів: Ірина Ільїна