Sinä päivänä neiti ja nuori herra -
pitivät rituaalin neidin edesmenneelle äidille.
Miten kehtaat laittaa poikani kumartamaan?
Ja vieläpä noin alhaisen hengen edessä!
Äiti.
Jae-yi kuolee kolmen päivän sisällä.
SIM JAE-YI
Nuori herra!
Hyvänen aika!
Rouva Gwigokja.
Tulkaa sisään.
Tule, nuori herra.
Pelkäsin kamalasti, että joutuisin pulaan.
Olin suunniltani.
En taatusti ollut järjissäni.
Sitten vihdoin ryhdistäydyin -
ja lähdin hakemaan apua…
Mutta kun palasin muiden kanssa, oli kuin kaikki olisi ollut kuvittelua.
Nuori herra oli tyystin kadonnut,
jättämättä edes veripisaraa jälkeensä!
Hankkiudu hänestä eroon.
Ei.
Tuo ei ole poikani.
Olet säälittävä.
Luulitko todella,
että näin pääsisit eroon pojastani?
Uskoitko todella,
että tekemällä tämän -
kaikki olisi taas sinun?
Järjestäkää hänelle hautajaiset.
Veljeni,
sinun ja isän poika.
On aika lähettää Hongrang matkaan.
Koko tämän ajan hän on ollut siellä.
Kuvitelkaa, miten yksinäistä, avutonta ja pelottavaa se on ollut.
Pitäisikö meidän muka järjestää pojalleni hautajaiset?
Mitä pötyä!
Kehtaatkin tuoda tätä saastaa tänne, ja…
Hautajaiset pidetään vain kuolleen ruumiini yli.
Kuole sitten.
Tiedät, että ansaitset sen.
Missä on poikani?
Oikea poikani, jonka lupasit tuoda takaisin.
Missä Hongrang on?
Älä kutsu häntä noin!
Hongrang on täällä. Hän on täällä!
Kiellätkö sen?
Etkö tunnista häntä?
Kenen syytä tämä on?
Tämä johtuu talismaanista, jolla toivoit kuolemaani.
Hullu murha-aikeesi -
tappoi oman poikasi.
Sinä -
tapoit veljeni.
Se olit sinä.
Ei!
Tuo ei ole poikani.
Ei! Ei!
Tuo ei voi olla poikani!
Ei voi! Se ei ole poikani!
Ei!
Se ei ole hän!
HONGRANGIN HAUTA
Pyydän anteeksi, että otin vapauden käyttää nimeäsi.
Vastineeksi -
suojelen siskoasi, jota vaalit viimeiseen hengenvetoosi asti.
Suojelen häntä loppuun asti.
En tiedä,
mitä minun pitäisi sanoa,
tai miten -
lähettäisin hänet matkaan.
"Näkemiin" -
riittää hyvin.
Oikeastaan -
"näkemiin" on sama kuin "pian nähdään".
Kun sanot näkemiin,
uskot näkeväsi toisen uudelleen.
Toivot jälleennäkemistä.
Niinpä -
kun sanot "näkemiin", sanot -
"tapaamme taas".
Näkemiin,
Hongrang.
DEAR HONGRANG
Teen kiireesti talismaanini,
vaikka niiden maalaaminen musertaisi minut.
Mitä tulee -
Hongrangiin…
Tuhoa ne mustapuiset miekkamiehet, jotka pilasivat rituaalini,
ja tuo Hongrang takaisin minulle.
Käskystä, teidän korkeutenne.
Hän tuskin kertoo enää mitään.
Etsi miekkamiesten piilopaikka itse.
Selvä.
Kun eliminoimme miekkamiehet, pääsemme myös eroon Sielunriipijästä.
Hänen korkeutensa käski tuoda hänet takaisin…
Hyvä on.
Se oli varmaan tuskallista -
ja pelottavaa.
Vihasin sitä -
ja tunsin häpeää.
Miksi oikein häpesit?
Niiden, jotka tekivät tämän sinulle, pitäisi hävetä.
Mutta minä olen se,
jolle jäi arvet.
Aivan kuten sinun kipusi -
on täällä -
ja täällä.
Toivon, että jonain päivänä -
molempien arvet -
haalistuvat näkyvistä ja muistoista.
Ei niiden tarvitse -
haalistua eikä unohtua.
Ne pitää vain nähdä, tunnustaa -
ja hyväksyä, kuten minä sinut.
Mennään nukkumaan.
Olen vakuuttunut,
että prinssi yrittää syyttää minua rikoksistaan.
Meidän pitää löytää Sielunriipijä ensin, ja käyttää häntä kilpenä prinssiä vastaan.
Hyvä on.
Mitä sinä teet?
Pudotit tämän.
Aivan.
Lähden käymään kylässä.
Hyvä on.
Minä kerään polttopuita. -Selvä.
Kerro piilopaikkanne sijainti.
Jos teet sen, saat lähteä tämän kanssa vahingoittumattomana.
Jos kieltäydyt,
sinut tapetaan välittömästi.
En tullut viemään sinua takaisin,
vaan kertomaan, miksi sinun pitäisi palata.
Säästä sanasi.
Sielunriipijä -
ei pysy rinnallasi.
Pian jäät yksin.
Niin ei tule käymään.
Se mies -
tekee kuolemaa.
Olet varmasti nähnyt hänen ihottumansa.
Muut, joilla on samanlaisia maalauksia, ovat kuolemaisillaan tai jo kuolleita.
Jotta iholle voi maalata,
suurkauppias Sim vaalensi sen alunalla ja arseenilla.
Myrkkyjen varastoituminen kehoon aiheuttaa oireet.
Muitakin oireita tulee,
kuten keuhkovaurion aiheuttamaa hengenahdistusta,
kehon jäykkyyttä, kohtauksia -
tai jopa näön menetys silmien vioittumisen takia.
Ei, hän on kunnossa.
Hän voi olla kunnossa nyt, mutta se ei kestä kauan.
Älä ole naurettava. -Hän on varmasti tiennyt koko ajan.
On pelkurimaista ja itsekästä pitää sinua yhä rinnallaan…
Nyt riittää. -Toivot toki toisin.
Haluaisit niin käyvän,
mutta valitettavasti en usko sinua.
Halusin antaa sinulle aikaa hyväksyä totuuden -
ja mahdollisuuden perääntyä.
Vaikka puhuisit totta, sinulla ei ole mitään, mitä odottaa.
Tapahtuipa mitä vain,
en koskaan jätä häntä.
Hyvä on.
Jos et voi päästää hänestä irti,
teen sen puolestasi.
Olen ollut lääkärien, apteekkareiden ja yrttikauppiaiden luona, mutta kukaan…
Olette ainoa toivoni.
Eikö mitään tosiaan ole tehtävissä?
Jos iholla ja silmissä on jo vaurioita,
sisäelinten tila on kriittinen. Emme voi tehdä mitään.
Voimme vain odottaa ja katsoa, selviääkö hän vai ei.
Jae-yi?
Miksi Hongrangista ei ole kuulunut mitään?
Käskin hänen lähteä lahjakirjan luovutuksen jälkeen.
Mitä? -Hän on tehnyt osuutensa.
Eikö olekin?
Kkot-nim! -Rouva!
Suojatkaa!
Kkot-nim!
Sim Yeol-guk!
Miten kehtaatkin!
Se olit siis sinä.
Miten voit olla edelleen elossa?
Lähettämäsi miekka -
osui suoraan -
kohdussani olevaan lapseesi.
Kerro,
missä Sielunriipijä on?
Kehtaatkin!
Veli…
Rouva!
Veljeni.
Rouva!
Veli.
Viedään teidät pois.
Mikä sinut tuo tänne?
Sielunriipijä.
Aiot haastaa prinssin ottamalla Sielunriipijän ensin kiinni.
Minä puolestani kysyn, miten tiesit tulla tänne?
Vai niin.
Se taitaa olla kysymättäkin selvää.
Siipieni suojissa oli kavala varas.
Arvokas ja kallis tieto meni aivan hukkaan.
Sielunriipijä ei ole täällä.
Mustat miekkamiehet on siis nujerrettu ja In-hoe vangittu?
Minun on mentävä.
Mitä voit tehdä tuossa tilassa?
Olet sairas, vai mitä?
Sinä siis tiesit?
Mikset sanonut?
Pelkäsin sen tuovan sinulle tuskaa,
syyllisyydentunnetta -
ja kärsimystä.
Siksi minun on mentävä nyt,
kun tilani vielä sallii sen ja minusta on jotain hyötyä.
Jos en murra heidän otettaan, elät lopun elämäsi varuillasi kuten minä.
Minun pitää mennä suojellakseni sinua.
Anna minun -
tehdä se.
Palaan luoksesi, Jae-yi.
Lupaan sen.
Hyvä on.
Voit mennä.
Mutta muista,
että palattuasi -
voimme elää kahden.
Olisimmepa rakastuneet vähän aikaisemmin.
Niinpä.
Silloin kaikki ne näennäisesti merkityksettömät päivät -
olisivat nyt arvokkaita muistoja.
Kun palaat,
siitä eteenpäin -
pysythän rinnallani -
ikuisesti?
Pysyn rinnallasi -
tulkoon mitä vain.
Ikuisesti.
Ikuisesti -
ja sen jälkeenkin.
Mitä tulee äitiin, hän sanoi, että takaat sen näillä sanoilla:
"Silitä varovasti -
Mong-junin hartioita."
Ja tämä mies,
tunnistatteko hänet?
Mong-jun oli isäni ja isoisäsi -
lapsuuden lempinimi. Hän oli edellinen suurkauppias.
Poikani on käynyt täällä.
Hänellä on lahjakirja.
Hän palaa pian -
ja palauttaa järjestyksen.
Tule, meidän on valmistauduttava vastaanottamaan hänet.
Poikani!
En ole poikasi.
Poikani. -Sanoin ei.
Et ole äitini.
Rakas poikani.
Mitä ihmettä sinä…
Nainen, jota sinä ja Sim viiltelitte kahdesti,
on nimeltään Kkot-nim.
Hän on äitini.
Kuka suojelee häntä, jos kuolet?
Suojele häntä hyvin.
Ja sinä. Toivottavasti selviät.
Toivottavasti jäät henkiin, jotta saat kokea,
miltä tuntuu joutua hylätyksi ja menettää rakkaansa.
Mitä sanoittekaan?
Haluan tehdä ilmoituksen isästäni, suurkauppias Simistä.
Raportissa kerrotaan vuosia jatkuneesta rikollisesta toiminnasta.
Kauppahuoneen tilikirjat todistavat korruption.
Sim Jae-yi.
Miten uskallat -
tehdä ilmoituksen minusta?
Päästä irti! -Päästä minut!
Pomo!
Turha pyristellä! -Miksi teet tämän?
Kerro Jae-yille,
että jos hän haluaa löytää heidät, lähettäköön Sielunriipijän luokseni.
Miksi teet näin? -Päästä irti!
Pomo!
Päästä irti! -Irti!
Hitto vie! -Päästä minut!
Anna minun mennä! -Näpit irti!
Päästä minut!
Pysähtykää.
Teidän korkeutenne.
Kuten määräsitte,
toin syötin, jolla yin ja yang -maalaus saadaan luoksenne.
Tulisiko minun pitää sinua ovelana -
vai vain typeränä?
Kaikilla asioilla on arvonsa ja eriasteinen merkityksensä.
Miksi siis tuot mitättömiä ja arvottomia syöttejä,
kun on olemassa jotain selkeästi arvokkaampaakin?
Teidän korkeutenne!
Tuo on petollinen demoni ihmiseksi naamioituneena.
Tuo olento sai maalaukseni -
unohtamaan tarkoituksensa ja suistumaan kaaokseen.
Emme enää saa antaa sijaa ontolle kaipuulle tai väärille haluille.
Iske merkkipaalu -
sen sydämeen ja päähän.
Jae-yi!
-Jae-yi!
Päästä irti!
Jae-yi, ei! -Jae-yi!
Neiti Jae-yi on vaarassa.
Olet todella sinnikäs.
Kkot-nim.
Tajusin vasta menetettyäni sinut,
että kaikki oli ollut -
Min Yeon-uin juonittelua.
Yritin suojella sinua kaikin tavoin.
Ehkä olen tullut hulluksi,
kun maksan tekemästäni vääryydestä.
Sitä se varmaan on.
Siksi en tunnistanut sinua.
Tapa minut, jos haluat,
mutta anna minun saada kostoni ennen sitä.
Tiedät sen itsekin.
Aivan alusta asti -
olen rakastanut vain sinua.
Aloittakaa.
Miksi olet yllättynyt?
Luulitko todella,
että olisin voinut tappaa sinut?
Veli!
Veli.
Jae-yi!
Ei, et saa…
Olen helpottunut.
Nyt ainakin -
voin lopettaa.
Totta puhuen -
pelkäsin,
ettet koskaan antaisi anteeksi.
Veli.
Niin.
Jo se, että kutsuit minua veljeksesi, tuotti minulle aina paljon iloa.
Se oli enemmän kuin tarpeeksi.
Olen pahoillani,
että halusin enemmän ja unelmoin siitä.
Ei, veli, pyydän.
Haavat eivät ole tappavia.
Sielunriipijä on täällä, joten suojaudu.
Veli.
Mene vain. -Veli.
Tule mukaamme.
Sinun pitää lähteä.
Mennään.
Siellä on lapsia.
Yksi, kaksi, kolme, vetäkää!
Lapset, tulkaa. -Mennään.
In-hoe.
Olen pahoillani,
että tulen niin myöhään.
Kiltamestari.
Bu-yeong.
Niin?
Edetään hitaammin.
Toki.
Se tyttö…
Hän oli varmaan huolissaan.
Sanoin, etteivät haavasi ole tappavia eikä tarvitse huolehtia.
Hyvin tehty.
Kuten aina,
olet ainoa,
joka todella ymmärtää minua.
Luuletko, että voisit -
palvella häntä kuten minua?
Mielelläni.
Kiitos.
Minun on aika mennä.
Minne menette?
Jonnekin -
kauas.
Palaan siihen päivään.
Sinne -
aion jäädä -
ikuisesti.
Nuori herra.
Jae-yi.
Jae-yi!
Lähde täältä lasten kanssa.
Tulen pian perässänne.
Meidän on mentävä.
Mene.
Vauhtia, juoskaa!
Olemme melkein perillä.
Tulkaa nopeasti sisään.
Ei, ei vielä.
Palasit luokseni.
Lapseni,
mikä sinua vihastuttaa?
Olipa syy mikä tahansa, lopeta se.
Vaikertava vihasi -
johtuu tietämättömyydestä ja väärinkäsityksestä.
Miksi teit -
niin kammottavia asioita minulle ja niille lapsille?
Suuruuden tavoitteluni -
ei johdu itsekkäistä pyrkimyksistä tai ahneudesta.
Pikemminkin se on kiihkeää paloa -
kaikkien ihmisten parhaaksi.
Minusta pitää tulla jumalolento.
Vasta sitten -
tämä maa ja koko maailma saavuttaa seesteisyyden.
Olet siis hullu.
Kammottava mielipuoli.
Turhamainen mitättömyys, joka haihattelee tulevansa joksikin.
Ruokoton alemmuudentuntosi ja hulluutesi sai lapset…
Kehtaatkin puhua minulle noin!
Pää kiinni, paskiainen!
Miten voit olla noin typerä ja ylimielinen?
Etkö tunne lainkaan kiitollisuutta?
Synnyit alhaiseen ja saastaiseen kehoon,
joka ilman tarkoitusta olisi mädäntynyt lemuten.
Se oli kohtalosi,
kunnes annoin sinulle uuden loistokkaan elämän.
Tämä kaikki oli sinun parhaaksesi.
En kertaakaan -
ole nukahtanut pelkäämättä -
enkä vetänyt henkeä -
tuntematta tuskaa.
En ole nauranut katketakseni -
enkä itkenyt vuolaasti, mutta tässä olen,
elossa.
Teit meistä eläviä ruumiita.
Tiedän sen, totta kai.
Miten en tietäisi,
kun omistan teidät kaikki?
Ole kärsivällinen.
Maalaan pian uusia talismaaneja, ja sitten…
Siinähän maalailet.
Ei!
Uskotko todella, että tämä loppuu -
viimeiseen henkäisyyni?
Olen kaivertanut -
henkeni ja sieluni kehoosi.
Jatkan elämääni sinussa -
päivien loppuun asti.
Eikä siinä kaikki.
Niin kauan kuin maalaukseni hyveestä ja äärettömyydestä ovat jäljellä,
suurenmoisen aatteen perivä jumala palaa jonain päivänä.
Jatkan olemassaoloani kauttasi,
ja samoin mahtava luomukseni jatkaa elämäänsä!
Ei, en salli sitä…
Pelastit minut.
Kaiken päätyttyä -
olin suunnitellut tappavani itseni.
Ellen polttaisi tai repisi tätä saastaa pois,
en koskaan vapautuisi.
Minun piti kuolla -
tullakseni taas ihmiseksi.
Mutta ei enää.
Sillä ei ole enää väliä.
Sinä teit minusta ihmisen.
Teit minusta miehen.
Tämä yö -
tuntuu oudon pitkältä.
Milloinkohan aamu koittaa?
Jos sinua väsyttää,
voit levätä hetken.
Voisit ottaa lyhyet nokoset.
Entä jos nukun liian pitkään?
En halua, että joudut taas odottamaan.
Ei se haittaa.
Voit mennä unissasi kävelylle,
ja vaikka menisit liian pitkälle,
voit tulla takaisin.
Kunhan tulet takaisin.
En pysty -
enää näkemään sinua.
Vaikka et näe minua,
olen tässä.
Nyt kun näen vain pimeyttä,
olet ainoa, joka on jäljellä.
Tunnen läsnäolosi -
entistäkin voimakkaammin.
Vaikkei jotain näkisi,
ei se tarkoita, että se on kadonnut.
Tähtiäkään ei näy sateisena yönä.
Silti ne ovat taivaalla.
Minun pitää vain kestää pitkä sadekausi.
Ja kun aika koittaa,
palaat luokseni -
kuin kirkkaat tähdet -
pilvettömänä yönä.
Sen teen.
Mihin…
Mihin nyt pitäisi mennä?
Minä palaan kotiini,
ja sinä omaasi.
Missä se on?
Kotini on vieressäsi,
ja sinun kotisi minun vieressäni. Aivan kuten nyt olemme.
Olen iloinen.
Olemme siellä, missä meidän kuuluukin olla.
Meidän pitää vain -
pysyä näin.
Ai näin?
Mitä teemme seuraavaksi?
Tekemistä on paljon, sillä olemme tehneet niin vähän yhdessä.
Mistä aloitamme?
Miten olisi veneily? On ollut lämmintä ja aurinkoista.
Tai voimme katsoa kuun nousua -
ja kävellä pitkän kivimuurin vieressä.
Haluan myös keinua.
Työnnäthän minua, jotta keinun korkeammalle?
Ja…
Kuulin, että asterit ovat kukassa. Laitetaan niitä riisin kanssa.
Kun olemme syöneet,
voimme lepäillä puukuistilla -
ja jutella kaikesta,
ja sitten…
KAKSI VUOTTA MYÖHEMMIN, KEVÄÄLLÄ
Suuri shamaani.
Missä poikani on?
Minneköhän hän lähti tällä kertaa?
Hän on ollut niin kauan poissa.
Ei hätää.
Hän on tulossa.
Niin kai.
Mietin vain…
Mietin vain, milloin hän tulee.
Pian.
Pian hän saapuu.
Näin se tehdään. Ole varovainen.
Olen tässä!
Valitse minut! -Valitse minut!
Ota minut!
Yksi, kaksi, kolme, neljä…
Tervetuloa.
Aina kun haavasi punoittaa,
katso tätä.
Muista, että pysyn aina -
rinnallasi.
Jae-yi.
Näkemiin.
PARK JI-AH'IN MUISTOKSI
Tekstitys: Mervi Haavisto