Tog su dana gospodarica i mladi gospodar
održali drevni obred za gospodaričinu pokojnu majku.
Kako se usuđuješ tjerati mog sina da se klanja?!
Tjeraš ga da se klanja tako beznačajnoj osobi!
Majko!
Jae-yi će umrijeti za tri dana.
Mladi gospodaru!
Nebesa!
Madam Gwigokja.
Uđite, molim vas.
Hajde, mladi gospodaru.
Toliko sam se bojala kazne, da nisam bila prisebna.
Bila sam izvan sebe.
Onda sam se napokon sabrala
i otišla po pomoć.
Ali kad sam se vratila s ostalima, sve se doimalo poput iluzije.
Mladi gospodar je nestao,
a ondje nije bilo ni kapi krvi.
Riješi ga se.
Ne.
To nije moj sin.
Doista si jadan.
Zar si zaista mislio
da se ovako možeš riješiti mog sina?
Jesi li uistinu vjerovao
da ćeš se ovako
svega dočepati?!
Održite mu sprovod.
Mom bratu,
tvom i očevu sinu.
Vrijeme je da se oprostimo od Hongranga.
Bio je ondje, a nitko to nije znao.
Zamislite kako je bio usamljen, bespomoćan
i uplašen.
Jesi li rekla da održimo sprovod za mog sina?
Kakva glupost!
Donijela si ovo smeće i…
To ćeš napraviti samo preko mene mrtve.
Onda umri.
Umri.
Znaš da to zaslužuješ, majko.
Gdje je moj sin?
Pravi sin kojeg si mi obećala vratiti.
Gdje je moj Hongrang?!
Ne zovi ga tako!
Hongrang je ovdje. Evo ga!
Zar to poričeš?
Ne prepoznaješ ga?
Zašto je ovako skončao?
Zbog lutkice koju si objesila da bih ja umrla.
Tvoja bolesna želja da ubiješ
ubila je tvog sina.
Ti
si ubila mog brata.
To si bila ti.
Ne!
Ovo nije moj sin.
Ne!
Ovo nije moj sin!
Nemoguće! Ovo nije moj sin!
Ne!
Ovo ne može biti on!
Oprosti što sam koristio tvoje ime.
Zauzvrat…
štitit ću tvoju sestru koju si volio
sve do posljednjeg daha.
Štitit ću je do kraja života.
Ne znam
što da kažem
ni kako
da se oprostim od njega.
„Doviđenja”
će biti dovoljno.
Na neki način
„doviđenja” nije konačni rastanak.
Kad to kažeš,
dogovaraš novi susret.
Nadaš se da ćete se opet sresti.
Zato
pozdrav koji sad upućuješ
znači „Vidjet ćemo se”.
Doviđenja…
Hongrang.
DRAGI HONGRANG
Brzo ću izraditi nove amajlije,
makar me to slikanje ubilo.
A što se tiče
Hongranga…
Izbriši s lica Zemlje mačevaoce u crnom koji su mi uništili obred
i dovedi mi Hongranga.
Vaša je želja moja zapovijed, Visosti.
Od njega nećemo ništa doznati.
-Sâm nađi skrovište mačevalaca u crnom. -U redu.
Kad eliminiramo mačevaoce,
ubit ćemo i Žeteoca duša.
Ali Njegova Visost traži da ga dovedemo…
Jasno.
Sigurno te boljelo
i bojao si se.
Bilo mi je užasno
i sramio sam se.
Zašto bi se sramio?
Oni koji su ti to učinili
trebaju se sramiti.
Ali ipak sam ja onaj
koji ima ožiljke.
Kao što tvoja bol
ostaje ovdje…
i ovdje.
Nadam se da će jednom
naši ožiljci…
nestati i biti zaboravljeni.
Ne moraju
nestati i biti zaboravljeni.
Samo ih moramo vidjeti, prihvatiti
i prigrliti, što ću ja učiniti za tebe.
Idemo na počinak.
Siguran sam
da će Princ za svoje zločine pokušati okriviti mene.
Moramo prvi pronaći Žeteoca duša
i iskoristiti ga kao štit od Princa.
U redu.
Što radiš?
Ovo ti je ispalo.
Da.
Idem do sela.
Dobro.
-Skupit ću drva. -U redu.
Reci mi lokaciju vašeg skrovišta.
Ako to učiniš,
nećemo ti nauditi.
Ako odbiješ,
smjesta ćeš biti ubijen.
Nisam te došao odvesti.
Samo ti želim reći zašto se moraš vratiti.
Ne moram.
Žetelac duša
neće ostati uz tebe.
Ubrzo ćeš biti sama.
To se neće dogoditi.
Taj čovjek
umire.
Sigurno si vidjela da ima crveni osip.
Ostali s takvim slikama na sebi
umiru ili su već mrtvi.
Da bi bili pogodni za slikanje,
Sim im je kožu izbjeljivao alaunom i arsenom.
Toksično nakupljanje tih tvari izaziva takve simptome.
Imat će i druge simptome.
Otežano disanje zbog oštećenja pluća,
ukočenost tijela, napadaje,
pa čak i gubitak vida zbog oštećenja očiju.
Ne, on je dobro.
Možda je zasad dobro,
ali neće još dugo.
Besmislice.
Sigurno je cijelo vrijeme znao.
Drži te uz sebe, što je kukavički i sebično.
-Dosta! -Slobodno se nadaj.
Znam da želiš da se to dogodi,
ali ne vjerujem ti.
Htio sam ti dati vremena da to prihvatiš
i priliku da se vratiš.
Čak i ako govoriš istinu, nemaš razloga za veselje.
Što god da bude,
nikad ga neću ostaviti.
Dobro.
Ako ne možeš sama okončati tu vezu,
ja ću to učiniti.
Posjetila sam sve liječnike, ljekarnike i travare, ali nitko…
Vi ste mi jedina nada.
Molim vas, mora postojati način.
Ako pacijent ima kožne i očne tegobe,
organi su mu već kritično.
Ništa ne možemo.
Moramo pričekati da vidimo hoće li mu tijelo izdržati.
Jae-yi?
Zašto se Hongrang još nije javio?
Nakon predaje darovnog ugovora, rekla sam mu da ode.
-Što? -Odradio je svoj dio.
Zar ne?
Kkot-nim!
Štitite nas!
Kkot-nim!
Sim Yeol-guk!
Kako se usuđuješ?
To si bila ti.
Kako si još živa?
Ubojica kojeg si poslao na mene
zario mi je mač u utrobu
i ozlijedio tvoje dijete.
Reci mi.
Gdje je Žetelac duša?
Nemoj!
Brate…
Šefice!
Brate.
Šefice!
Brate…
Moramo otići odavde.
Što te dovodi ovamo?
Žetelac duša.
Kaniš ga prvi uhvatiti i izazvati Velikog princa.
Da te nešto pitam.
Kako si znao da trebaš ovamo doći?
Shvaćam.
Odgovor je valjda očigledan.
Pod okriljem sam držao izdajicu.
Protratio sam vrijedan podatak koji sam skupo platio.
Žetelac duša nije ovdje.
Mačevaoci u crnom su napadnuti, a In-hoe je zarobljen?
Moram poći.
Što možeš u svom stanju?
Nisi dobro, zar ne?
Znala si?
Zašto nisi rekla?
Nisam htjela da osjećaš bol
i još veću krivnju
ni da patiš.
Zato sad moram poći,
dok mi se ne pogorša i dok sam još od koristi.
Ako ih ne slomim,
vječno ćeš se osvrtati, kao što sam i ja činio.
Moram te zaštititi.
Dopusti mi
da te zaštitim.
Vratit ću ti se, Jae-yi.
Obećavam.
Dobro.
Rastanimo se.
Ali zapamti,
kad se vratiš,
bit ćemo samo nas dvoje.
Da smo se barem prije zavoljeli.
Da smo barem.
Onda bi svi oni naizgled besmisleni dani
sad bile drage uspomene.
Kad se vratiš,
otad nadalje,
moraš ostati uz mene
zauvijek, dobro?
Da.
Ostat ću uz tebe
što god bilo.
Zauvijek.
Uvijek
i zauvijek.
Majka je rekla da ćeš osigurati ugovor ovim riječima.
„Nježno pogladi
ramena Mong-juna.”
A ovaj čovjek…
Prepoznaješ li ga?
Mong-jun bilo je ime iz djetinjstva
mog oca i tvog djeda, prethodnog glavnog trgovca.
Moj je sin bio ovdje.
Ima darovni ugovor.
Uskoro će se vratiti
i sve dovesti u red.
Dođi. Moramo pripremiti njegov doček.
Sine!
Ja nisam tvoj sin.
-Sine moj. -Ne.
Ti nisi moja majka.
Dragi sine,
kako to misliš?
Žena koju ste ti i Sim dvaput napali.
Zove se Kkot-nim.
Ona je moja majka.
Tko će je štititi ako ti umreš?
Štiti je.
Nadam se da ćeš preživjeti.
Nadam se tome
da bi spoznala
kako se osjećaš kad si napušten i izgubiš voljenu osobu.
Što si to rekla?
Podnijela bih izvješće u vezi oca, glavnog trgovca Sima.
Ovdje su navedene njegove zločinačke aktivnosti i dokazi.
Knjige Ceha obitelji Min pokazuju pokvarenu poslovnu praksu.
Sim Jae-yi.
Kako se usuđuješ…
mene prijaviti?
-Pusti me! -Pusti me!
Šefe!
-Prestani se opirati! -Zašto to radite?
Reci joj ovo.
Ako ih želi pronaći,
neka Žetelac duša dođe do mene.
-Zašto to radite? -Pusti me!
Šefe!
-Pusti me! -Pusti!
-Proklet bio! -Pusti me!
-Pusti!
Pusti me!
Stani.
Vaša Visosti.
Kao što ste htjeli,
doveo sam mamce za sliku jina i janga.
Trebam li te
smatrati lukavim
ili jednostavno glupim?
Sve ima svoju vrijednost i različiti stupanj značaja.
Zašto si onda doveo samo ovaj jad i bijedu?
Kad postoji nešto mnogo vrednije.
Vaša Visosti!
Ona je opaki demon maskiran u ženu.
Zbog tog je stvora
moja slika jina i janga zaboravila svoju svrhu.
Ne smijemo dopustiti isprazna kajanja i zastranjenja.
Sad zabij kolac
u srce i glavu tog demona.
Jae-yi!
-Jae-yi! -Jae-yi!
Pusti me!
-Jae-yi, ne! -Jae-yi!
Jae-yi je u opasnosti.
Kakva žilavost.
Kkot-nim.
Tek kad sam te izgubio,
shvatio sam da su sve to
bile spletke Min Yeon-ui.
Pokušao sam te spasiti i zaštititi.
Možda sam zato sišao s uma
da platim za nepravdu prema tebi.
Da, sigurno je tako.
Zato te nisam prepoznao.
Ubij me ako želiš.
Ali dopusti da se najprije osvetim.
I ti to znaš, zar ne?
Od samog početka
moje srce pripada samo tebi.
Započnite.
Zašto si tako iznenađena?
Zar si doista mislila
da bih te mogao ubiti?
Brate!
Brate.
Jae-yi!
Ne, ne možeš…
Sad mi je lakše.
Sad napokon
mogu prestati.
Iskreno,
bojao sam se
da mi nikad nećeš oprostiti.
Brate.
Da.
Kad si me tako zvala,
osjećao sam veliku radost.
To je bilo
više nego dovoljno.
Oprosti
što sam želio više i sanjao.
Ne, molim te.
Njegove rane nisu smrtonosne.
Žetelac duša je ovdje. Idite na sigurno.
Brate.
-Idi. -Brate.
Idemo.
Morate otići.
Idemo.
Vidim djecu.
Jedan, dva, tri, vuci!
-Djeco, idemo. -Hajde.
In-hoe.
Oprosti
što sam zakasnio.
Cehmeštre.
Bu-yeong.
Da?
Polako ćemo.
Da.
To dijete…
Djelovala je zabrinuto.
Rekao sam da rane nisu smrtonosne i da se ne brine.
Izvrsno.
Kao i uvijek,
jedino me ti
doista razumiješ.
Misliš li da bi mogao
služiti njoj kao što si meni?
Rado ću vam udovoljiti.
Hvala.
Vrijeme je da krenem.
Kamo idete?
Negdje
daleko.
Vratit ću se na taj dan.
I ondje
ću ostati
za vijeke vjekova.
Mladi gospodaru.
Gospodaru.
Jae-yi.
Jae-yi!
Uzmi djecu i idite odavde.
Sustići ću vas.
Moramo krenuti.
Hajde.
Brže! Potrčite!
Brzo, skoro smo stigli.
Uđite, brzo!
Ne, još ne.
Vratio si mi se.
Dijete moje,
što te toliko ljuti?
Što god to bilo, odbaci ga.
Jer tvoj glasan bijes
proizlazi iz tvog neznanja i neshvaćanja.
Zašto si
činio takve grozote
meni i toj djeci?
Moja potraga za uzvišenošću
nije vođena sebičnim težnjama ili gramzivošću.
Razlog je moja iskrena predanost
svim ljudima.
Moram postati božanstvo.
Tek će tada
ovom zemljom i cijelim svijetom zavladati spokoj.
Znači, budala si.
Običan groteskni luđak.
Nitko, okovan ispraznom iluzijom i nadom da će postati netko.
Tvoj osjećaj inferiornosti i ludilo tu su djecu…
Kako se usuđuješ tako govoriti?!
Začepi, ludi gade!
Kako si tako glup?
Tako arogantan?
Zar ne osjećaš zahvalnost?
Rođen si bez ičega, samo s tim prljavim tijelom,
osuđenim da istrune i zaudara, ako ostane bez svrhe.
To je bila tvoja sudbina
dok te nisam pretvorio u veličanstveno biće.
Valjda shvaćaš da je to bilo za tvoje dobro.
Ni jednom
nisam zaspao bez straha
ni udahnuo
bez osjećaja boli.
Ni jednom se nisam iskreno nasmijao
ni plakao do mile volje, no ipak sam ovdje.
Živ.
Bili smo živi leševi.
Znam, znam.
Kako ne bih znao
kad vas sve posjedujem?
Samo se malo strpi.
Brzo ću naslikati nove amajlije, a onda…
Naslikaj ih sad.
Ne!
Zar doista misliš da će ovo završiti
s mojim zadnjim dahom?
Urezao sam
svoj duh i dušu u tvoje tijelo.
Živjet ću s tobom
dok je svijeta i vijeka.
I to nije sve.
Sve dok postoje moje vrijedne i neuništive slike,
božanstvo predodređeno da naslijedi važan cilj opet će se pojaviti.
Nastavit ću postojati s tobom,
a moje veliko djelo
prenosit će naslijeđe!
Ne, neću dopustiti…
Spasila si me.
Kad sve završi,
planirao sam okončati život.
Morao sam uništiti gadost na sebi
da bih bio slobodan.
Morao sam umrijeti
da bih opet postao čovjek.
Ali više ne moram.
To više nije važno.
Ti si od mene stvorila čovjeka.
Stvorila si muškarca.
Ova noć
čini se neobično dugom.
Pitam se kad će svanuti.
Ako si iscrpljen,
slobodno se odmori.
Odspavaj malo.
Što ako to predugo potraje?
Ne želim da opet čekaš.
U redu je.
Prošeći svojim snovima,
a čak i ako daleko odlutaš,
možeš se vratiti.
Samo mi se vrati.
Ne mogu…
te više vidjeti.
Čak i ako me ne vidiš,
ovdje sam.
Sad kad vidim samo tamu…
na cijelom svijetu ostala si samo ti.
Osjećam da si tu.
Sad još snažnije.
Samo zato što nešto ne vidiš,
ne znači da je to nestalo.
Kao kad za kišna dana ne vidiš zvijezde.
To ne znači da ih nema.
Reći ću si da samo proživljavam dugo kišno razdoblje.
A kad dođe čas,
poput sjajnih zvijezda
za vedre noći,
samo mi se vrati.
Hoću.
Kamo…
Kamo ćemo sad?
Vratit ću se svom domu,
a ti svome.
Gdje je to?
Moj je dom pokraj tebe,
a tvoj pokraj mene.
Ovako blizu kao što smo sad.
Drago mi je.
Oboje smo ondje gdje bismo trebali biti.
Samo trebamo…
ostati ovako.
Ovako?
Što ćemo sad?
Čeka nas mnogo toga jer smo malo zajedno proživjeli.
Što ćemo prvo raditi?
Da odemo na plovidbu? Toplo je i sunčano.
Možemo uživati u pogledu na Mjesec
i šetati pokraj dugog kamenog zida.
Želim se i ljuljati.
Jako me gurni da se visoko zaljuljam, može?
I…
Sad je sezona lišća zvjezdana.
Skuhajmo rižu s njima.
Nakon što pojedemo,
možemo leći na drveni trijem
i razgovarati o bilo čemu,
a onda…
DVIJE GODINE POSLIJE, PROLJEĆE
Vrhovna šamanice.
Gdje je moj sin?
Pitam se kamo je ovaj put otišao.
Dugo mu treba da se vrati.
Ne brinite se.
Dolazi.
Valjda je tako.
Pitam se…
Pitam se kad će doći.
Uskoro.
Doći će uskoro.
Vidi, ovako napravi. Samo nježno, dobro?
Tu sam!
-Izaberi mene! -Mene!
Ja ću loviti!
Jedan, dva, tri, četiri…
Dobro došla.
Ako se rana upali,
pogledaj ga.
Upamti da sam uvijek
blizu tebe.
Jae-yi.
Doviđenja!
U SJEĆANJE NA PARK JI-A
Prijevod titlova: Daria Šantel