Det var dagen då unga frun och unge herren
höll en förfädersrit för unga fruns bortgångna mor.
Hur vågar du tvinga min son att buga?
Tvingar du honom att buga inför en så obetydlig ande?
Mor!
Sim Jae-yi ska dö om tre dagar.
SIM JAE-YI
Unge herren!
Herregud!
Madame Gwigokja. Varsågod och stig på.
Kom nu, unge herren.
Jag var så rädd att jag skulle råka illa ut att jag…
Jag blev från vettet. Jag var inte vid mina sinnens fulla bruk.
Sen tog jag mig slutligen samman och gick för att kalla på hjälp…
När jag återvände med de andra var det som om allt hade varit en illusion.
Unge herren var helt försvunnen.
Det fanns inga spår eller ens en droppe blod kvar!
Städa undan honom.
Nej.
Det är inte min son.
Du är så patetisk.
Trodde du att du kunde göra dig kvitt min son genom att göra detta?
Trodde du verkligen att allt skulle bli ditt om du gjorde det här?
Ge honom en begravning.
Min bror, din och fars son.
Det är dags att ta avsked av Hongrang. Han fanns där hela tiden. Ingen anade nåt.
Tänk hur ensam, hjälplös och rädd han måste ha känt sig.
Sa du att vi ska hålla en begravning för min son?
Vilket nonsens. Hur vågar ni ta in det här avskrädet hit, och…
Jag dör hellre än håller en begravning.
Dö då.
Dö. Du vet att du förtjänar det.
Var är min son?
Min riktiga son som du lovade att föra tillbaka till mig. Var är min Hongrang?
Kalla honom inte det!
Hongrang är här. Han är ju här!
Förnekar du det? Känner du inte igen honom ens nu?
Varför tror du han dog? Det var på grund av talismanen som skulle orsaka min död.
Din galna avsikt att mörda är det som dödade din egen son.
Du dödade min bror.
Det var du.
Nej! Det här är inte min son.
Nej!
Det här kan inte vara min son! Det kan det inte! Det är inte min son!
Nej! Det kan inte vara han!
HONGRANGS GRAV
Förlåt att jag tog mig friheten att använda ditt namn.
I gengäld…
…ska jag skydda din syster som du omhuldade till ditt sista andetag.
Jag ska skydda henne till slutet.
Jag har ingen aning om vad jag borde säga,
eller hur jag ska ta farväl av honom.
Ett "farväl" räcker.
Att säga "farväl" är lite grann samma sak som att säga "hej".
När du tar farväl vill du att det ska gå väl för den andra.
Du hoppas att ni ska få ses igen.
Och därför betyder ditt farväl nu "låt oss ses igen".
Farväl…
Hongrang.
DEAR HONGRANG
Jag ska skynda mig att återskapa mina talismaner
även om det tar knäcken på mig att behöva måla dem igen.
Vad gäller Hongrang…
Utplåna jävlarna från Geomgyedan som förstörde min ritual.
För tillbaka Hongrang till mig.
Jag gör som du befaller, ers höghet.
Vi får nog inte ut nåt av honom.
-Du får leta upp Geomgyedans gömställe. -Ja.
Samtidigt som vi eliminerar Geomgyedan ska vi också döda Själahämtaren.
Hans höghet ville ju ha honom tillbaka…
Uppfattat.
Det måste ha varit smärtsamt och fasansfullt.
-Jag hatade det och jag skämdes. -Du har ingen anledning att känna så.
De som gjorde det här mot dig är de som borde skämmas.
Men ändå är det jag…
…som har kvar ärren.
Det är precis som din smärta som finns kvar här…
…och här.
Jag hoppas att våra ärr en dag…
…kommer att blekna bort och glömmas.
De måste inte blekna bort eller glömmas.
De behöver bara bli sedda, erkända och omfamnade. Det ska jag göra för dig.
Vi borde gå och lägga oss.
Jag är säker på att prinsen kommer att lägga skulden på mig för alla sina brott.
Därför måste vi hitta Själahämtaren först och använda honom som skydd mot prinsen.
Ja, herre.
Vad gör du?
Du tappade den här.
Just det.
-Jag ska bege mig till byn. -Okej.
-Jag ska hämta lite ved. -Okej.
Berätta var ert gömställe ligger.
Om du gör det får du gå härifrån oskadd och ta det här med dig.
Om du vägrar kommer du att bli dödad omedelbart.
Jag ska inte hämta tillbaka dig. Jag vill bara berätta varför du måste återvända.
-Det kan du låta bli. -Själahämtaren kan inte stanna hos dig.
Inom en nära framtid blir du ensam.
Så kommer det inte att bli.
Han är döende.
Du har nog sett röda utslag på hans kropp.
De andra med liknande målningar är alla antingen döende eller redan döda.
För att förvandla deras hud till papper blekte Sim huden med alun och arsenik.
Gifterna från de ämnena orsakar den sortens symptom.
Han lär uppvisa andra symptom.
Andnöd på grund av lungskador, stelhet i kroppen, anfall,
eller synförlust på grund av skador på hornhinnan.
Nej, han mår bra.
Han kanske mår bra nu, men han lär snart bli sämre.
-Var inte absurd. -Han visste nog om det hela tiden.
Och att hålla dig kvar vid sin sida då är fegt och själviskt…
-Sluta. -Du hoppas på annat.
Du vill säkert att det ska bli som du säger, men jag tror tyvärr inte på dig.
Jag ville bara ge dig tid att acceptera sanningen och en chans att återvända.
Även om du talar sanning har du inget att hämta.
Oavsett vad som händer kommer jag aldrig att lämna honom.
Okej. Om du inte kan bryta bandet själv gör jag det åt dig.
Jag har besökt varenda läkare, apotekare och örtläkare, men ingen…
Du är mitt enda hopp. Snälla du, det måste finnas nån lösning.
Om patientens hud och ögon redan visar skador är det nog kritiskt invärtes.
Man kan inte göra nåt. Vi får vänta och se om kroppen håller ut eller inte.
Jae-yi?
Varför har inte Hongrang hörts av?
Jag bad honom att gå när jag hade fått gåvobrevet.
-Vad? -Han har gjort sin del, eller hur?
-Kkot-nim! -Chefen!
Skydda oss!
Kkot-nim! Sim Yeol-guk!
Hur vågar du?
Det var alltså du. Hur kan du fortfarande vara vid liv?
Ditt barn som låg i min livmoder…
Det fick ta hela smällen…
…från svärdet du skickade mot mig.
Berätta. Var är Själahämtaren?
Gör det inte!
Broder…
Chefen!
Broder.
Chefen!
Broder…
Vi måste få dig härifrån.
Varför kommer du hit?
Själahämtaren.
Jag antar att du tänker utmana prinsen genom att fånga honom först.
Jag har en fråga. Hur visste du att du skulle åka hit?
Jag förstår. Svaret är visst uppenbart.
Jag hade en svekfull tjuv i min närhet.
Vilket slöseri med värdefull information som kostade mycket.
Själahämtaren är inte här.
Anfölls Geomgyedan? Togs In-hoe till fånga?
Jag måste gå.
Vad kan du göra i ditt tillstånd? Du mår inte bra, eller hur?
Du visste alltså?
Varför sa du inget?
Jag trodde det skulle orsaka dig smärta, ge dig skuldkänslor och öka ditt lidande.
Därför måste jag gå innan jag blir sämre, medan jag kan fortfarande göra nytta.
Lyckas jag inte besegra dem får du oroa dig resten av livet, som jag fick.
Det är för att skydda dig.
Snälla du, låt mig skydda dig.
Jag ska återvända till dig.
Jag lovar.
Okej.
Ge dig av, då.
Kom bara ihåg att när du väl återvänder ska det bara vara vi två.
Om vi bara hade blivit kära tidigare.
Ja, om.
Då hade alla de där meningslösa dagarna varit kära minnen nu.
När du väl återvänder…
Från och med då måste du stanna vid min sida.
-För alltid, okej? -Ja. Jag ska stanna hos dig.
-Vad som än händer. -För evigt.
I all evighet.
Mor sa att du kan få tag på handlingen med de här orden.
"Stryk mjukt med handen över Mong-juns axlar."
Känner du möjligtvis igen den här mannen?
Mong-jun var barndomsnamnet på min far och din morfar, den tidigare chefsköpmannen.
Min son har varit här. Han har gåvobrevet.
Han återvänder snart för att ställa allt tillrätta.
Kom nu. Vi måste förbereda hans välkomnande.
Min son!
Jag är inte din son.
-Min son. -Jag sa nej.
-Du är inte min mor. -Min kära son. Vad menar du…
Kvinnan som du och chefsköpman Sim slet i bitar två gånger heter Kkot-nim.
Hon är min mor.
Vem ska skydda henne om du dör?
Skydda henne väl.
Och jag hoppas du överlever.
Jag hoppas du lever vidare så att du får uppleva
känslan av att bli övergiven och förlora nån du håller av.
Vad sa du?
Jag vill anmäla min far, chefsköpman Sim.
Anmälan visar på hans brottsliga aktivitet under åren och inkluderar bevis.
Här är gillets räkenskaper som visar på dess skumma tillvägagångssätt.
Sim Jae-yi.
Du vågar alltså…
…anmäla mig?
-Släpp mig! -Låt mig vara!
Chefen!
-Kämpa inte emot! -Varför gör du detta?
Säg till henne att om hon vill hitta dem måste Själahämtaren komma till mig.
-Varför gör du det här? -Släpp mig!
Chefen!
-Släpp! -Släpp mig!
-Fan ta dig! -Släpp mig!
-Släpp loss mig! -Släpp mig!
Släpp mig!
Stanna där.
Ers höghet. Jag har med mig lockbete för att locka fram målningen av yin och yang.
Borde jag se dig som listig eller helt enkelt dåraktig?
Alla saker har sitt eget värde och olika stor betydelse.
Varför ger du mig så triviala och värdelösa saker…
…när det finns nåt annat som är mycket mer värdefullt?
Ers höghet!
Det är en ond demon förklädd till människa.
Den varelsen fick min målning av yin och yang att glömma sitt syfte.
Vi får inte längre lämna nåt utrymme för ånger eller missriktad vilja.
Kör nu en påle rakt in i dess hjärta och huvud.
Jae-yi!
-Jae-yi! -Jae-yi!
Släpp mig!
-Jae-yi, nej! -Jae-yi!
Unga fru Jae-yi är i fara.
Du är verkligen seglivad.
Kkot-nim.
Inte förrän jag hade förlorat dig insåg jag att allt var Min Yeon-uis plan.
Jag försökte rädda och skydda dig så gott det gick.
Jag blev nog galen av att försöka betala för att jag hade gjort dig orätt.
Ja, så måste det vara.
Det är därför jag inte kände igen dig. Döda mig om du vill,
men låt mig först få min hämnd.
Du vet väl det också?
Redan från första början fanns det bara du i mitt hjärta.
Sätt igång.
Varför blir du så överraskad?
Trodde du verkligen att jag skulle kunna döda dig?
Broder!
Broder.
Jae-yi!
Du kan inte…
Jag känner mig lättad. Äntligen kan jag sluta.
Ärligt talat var jag rädd att du aldrig skulle förlåta mig.
-Broder. -Ja.
Bara att höra dig säga det brukade göra mig så glad.
Det räckte mer än väl.
Förlåt mig för att jag drömde om mer och ville ha mer.
Nej, broder.
Han är inte dödligt sårad. Själahämtaren är här. Sätt dig i säkerhet.
Broder.
-Gå nu. -Broder.
Följ med oss. Du måste ge dig av nu.
Nu sticker vi.
Jag ser barn.
Ett, två, tre, dra!
-Kom nu, barn. -Kom.
In-hoe.
Förlåt att jag kommer så sent.
Stormästare.
-Bu-yeong. -Ja?
Låt oss ta god tid på oss.
-Ja. -Det där barnet…
Hon verkade orolig, eller hur?
Jag sa att du inte var dödligt sårad och att hon inte behövde oroa sig.
Bra gjort.
Som alltid är du den enda som verkligen förstår mig.
Tror du att du kan tjäna henne lika hängivet som du har tjänat mig?
-Det gör jag gärna. -Tack.
Det är dags för mig att ge mig av.
Vart ska du bege dig?
Nånstans långt borta.
Tillbaka till den där dagen.
Där tänker jag stanna i all evighet.
Unge herren.
Jae-yi.
Jae-yi!
Ta barnen och stick härifrån. Jag kommer efter er alldeles strax, okej?
-Vi måste ge oss av nu. -Gå nu.
-Skynda er, spring! -Skynda på, vi är nästan framme.
Ja, kom in, fort!
Nej, inte än.
Du har återvänt.
Vad är det som gör dig så arg, mitt barn?
Släpp det, vad det än är.
Din ilska kommer från okunskap och missförstånd.
Varför gjorde du så skändliga saker mot mig och de där barnen?
Mitt sökande efter storhet drivs inte av själviskhet eller girighet.
Det drivs snarare av min frenetiska strävan av att se till allas bästa.
Jag måste bli en gudom.
Endast då kommer det här landet och hela världen att uppnå stillhet.
Du är alltså bara en idiot. Du är helt enkelt en grotesk galning.
En nolla med vanföreställningar som hoppas på att bli nåt.
Din känsla av underlägsenhet och galenskap fick barnen…
-Hur vågar du prata så till mig? -Tyst, din galna jävel!
Hur kan du vara så dåraktig? Hur kan du vara så arrogant?
Känner du ingen tacksamhet?
Du föddes in i ett liv av anspråkslöshet och smuts.
Utan ett syfte skulle du ha ruttnat bort.
Så såg ditt öde ut tills jag gjorde om dig till en fantastisk varelse.
Nog förstår du väl att det var för ditt eget bästa?
Jag har inte somnat en enda gång utan att vara rädd.
Jag har inte tagit ett enda andetag utan att känna smärta.
Jag har aldrig utan kunnat skratta eller gråta utan förbehåll, men här är jag ändå,
vid liv.
Du gjorde oss till levande lik.
Självklart vet jag det.
Hur skulle jag kunna vara ovetande om det när jag äger er alla?
Ha lite tålamod. Jag ska skynda mig att måla nya talismaner, och sen…
Försök måla dem nu.
Nej!
Tror du verkligen att det här tar slut…
…med mitt sista andetag?
Jag har ristat in min ande och min själ på din kropp.
Jag ska leva vidare med dig till tidens slut.
Och det är inte allt.
Så länge som mina målningar av dygd och oändlighet är kvar
kommer en gudom som ska ärva uppdraget att uppenbara sig.
Jag fortsätter att existera med dig medan mitt stora verk bär vidare sitt arv!
Nej, jag tillåter det inte…
Du räddade mig.
När allt var över hade jag tänkt ta mitt liv.
Jag visste att jag var tvungen att bränna eller riva bort målningen för att bli fri.
Jag var tvungen att dö för att kunna bli mänsklig igen.
Men inte nu längre.
Allt det spelar ingen roll nu.
För du gjorde mig mänsklig.
Du gjorde mig till en man.
Den här natten känns ovanligt lång.
Jag undrar när morgonen kommer.
Om du känner dig uttröttad kan du vila dig en liten stund.
Du kan ta en liten tupplur.
Om jag sover för länge, då?
Jag vill inte låta dig vänta igen.
Det är okej. Ta en liten promenad in i dina drömmar.
Går du lite för långt kan du återvända.
Bara kom tillbaka.
Jag kan inte…
…se dig längre.
Även om du inte kan se mig finns jag här.
Nu när allt jag ser är mörker…
…är du den enda som finns kvar.
Jag känner din närvaro ännu starkare nu.
Bara för att man inte kan se nåt betyder det inte att det har försvunnit.
Det är samma sak som när man inte ser stjärnorna på en regnig dag.
Det betyder inte att de inte finns där.
Jag får intala mig själv att jag genomlider en lång regnperiod.
Och när tiden är inne,
precis som starkt lysande stjärnor återvänder på en molnfri natt,
återvänd då till mig.
Det ska jag.
Vart…
Vart ska vi bege oss nu?
Jag åker hem till mig och du till dig.
Var är det?
Jag bor precis bredvid dig, och du bor bredvid mig.
Precis som nu.
Jag är glad.
Vi är båda där vi ska vara.
Vi behöver bara…
…förbli så här.
Så här?
Vad ska vi göra härnäst?
Det finns så mycket att göra eftersom vi har gjort så lite ihop.
Vad ska vi göra först? Åka båt? Det har varit varmt och soligt på sistone.
Vi kan titta på månens uppgång och ta en promenad längs en lång stenmur.
Jag vill också gunga lite. Du får knuffa mig så att jag kan gunga högt.
Och…
Asterbladen är redo att plockas nu. Vi kan koka dem ihop med ris.
När vi har ätit kan vi lägga oss på träverandan.
Vi kan småprata om ditt och datt, och sen…
TVÅ ÅR SENARE, PÅ VÅREN
Höga schamanen.
Var är min son? Jag undrar vart han har begett sig den här gången.
Han tar god tid på sig att återvända.
Oroa dig inte. Han är på väg hit.
Det är han väl. Jag undrar…
Jag undrar när han kommer.
Snart.
Han kommer snart.
Titta, du gör så här. Var försiktig med den, okej?
Här är jag!
-Välj mig! -Snälla, välj mig!
Låt mig jaga!
Ett, två, tre, fyra…
Välkommen.
När såret blir värre, se då på den.
Kom ihåg att jag alltid håller dig nära mig.
Jae-yi.
Farväl.
TILL MINNE AV PARK ZI-A
Undertexter: Mats Nilsson