[vaikne summutatud kitarrimuusika]
[muusikaga seguneb vaikne jutusumin]
[muusika valjeneb]
[kajavad kontsaklõpsud]
Minu kaastunne...
Vii mind enda juurde täna, mööda salajasi teid...
Minu kaastunne...
võta kasuta mind ära,
ära oota vastuseid,
seisan alasti su ette,
rebin ennast ribadeks.
Seda kõike ainult...
ainult unustamiseks.
Kaotada või võita
pole rohkem midagi.
Sest vastu panna sulle
ma ei suudaks niikuinii.
Tuhat sädet on mu sees
ja kui ühest neist saab leek,
unustades valu
ma hoian sind ja palun:
Vii mind enda juurde täna
mööda salajasi teid.
Võta kasuta mind ära,
ära oota vastuseid,
seisan alasti su ette, rebin ennast ribadeks...
[muusika katkeb]
[jutusumin]
[klaasikõlin]
Ajal, mil kapitalism oli alles sõimusõna,
tegi Martin oma esimese ettevõtte.
Kui teised sõitsid alles jalgrattaga, sõitis Martin juba mootorrattaga.
Kui teised sõitsid mootorrattaga, sõitis Martin oma Mercedes Benziga.
Saatuse iroonia on see, et... just tugev süda Martinit alt vedas
ja meie juurest ära viis. - Mis asja sa ajad?
Kuule, sa jää vait, kuradi tohlakas.
Pea piiri. - Ole vait!
[klaasikõlin]
[jutusumin vaibub]
Tee algul lendurite onnilt heitis kiiri nõrk
punav lamp, mis kadunud on nüüd.
Nii kaotasin ma ainsa orientiiri.
Hing on kui hädahüüd.
Head teed, issi.
Kelle poiss see Viktor on?
KULDSES KLEIDIS NAINE: Martinit teades...
ma ei tea, äkki on minu oma?
Kurat, miks kõik normaalsed mehed ära surevad?
Mingid totaalsed töllid jäävad...
Palju tal need võlad siis on?
Mulle viis tonni, Paavole kümme. - Kümme, jah.
Minul küll sellist raha ei ole.
Ma ei ole seda raha näinudki.
Ja vaata, et sa ei joo rohkem täna.
Kuula, mis ma sulle ütlen. - Jah.
VANAEMA: Ära siis võõraks jää, tule külla ka.
Sina ja Viktor olete ju ainsad, kes mulle Martinist jäänud on.
[ohkab]
[taustal vali jutusumin]
[toolikägin]
[vali jutusumin] [hoogne kitarrimuusika]
Anna mulle klaasitäis või kaks, parem veel,
oma armastuse allika veest...
VIKTOR: Martin...
isa lubas kunagi selle mootorratta mulle.
Misasja sa räägid?
Issand! No kuule, juba sa jagad tema asju.
Aga see vest?
Mis vest?
Mis vest? Võta see vest, mine selle vestiga minema.
VANAEMA: Viktor, hakkame minema. [muusika katkeb]
Ma ei taha minna.
See Sven viskab meid autoga koju ära.
Ma tahan siia jääda. - Mis sa teed siin võõrastega?
Isa ei ole võõras.
See siin ei ole sinu kodu.
Las ta jääb. Kõik omad ju siin.
[autoukse kägin ja paugatus]
No hea küll, aga viimase marsaga tuled koju!
[mootorimüra]
[taustal summutatud jutusumin ja muusika]
Äkki tal olid silmad lahti veel.
Vaatasid sellest aknast välja?
See on sul uus turvamees või?
Mis kuradi turvamees? Sven või?
[ohkab]
Elu peab edasi elama. - Ema, need on isa matused.
Sven ise tahtis tulla. Ta on väga toetav.
Kaua ta siis sind juba toetab?
[ohkab]
Tead, mis...
Sa peaks oma eluga midagi ette võtma.
Sa ei ole enam väike printsess. Issit ei ole enam.
Kes sulle raha annab?
Sa pead tööle minema. - Jah?
Nagu sina? - Jah, nagu mina.
Okei, katsun siis ka omale küünespaas kümnendikkohaga töö leida.
Mersu tuleb maha müüa. - Unusta ära.
Issi andis selle mulle. - Ahah?
Issi andis selle sulle? - Jah.
Issi andis selle sulle.
Sinu issi valetas meile ja oli võlgades.
Maja tuleb maha müüa. - Ole vait, sa ei tea mitte midagi.
Issi andis selle mulle.
Sinu isa oli kaks aastat jumala juua täis.
Sina käisid siin ja arvasid, et issil on jälle üks tore pidu.
Issil oligi kogu aeg ainult üks tore pidu.
Ja miks sina midagi ei öelnud?
Mida?
[ohkab]
Sa oled ise täpselt samasugune.
Milline?
Mh? Milline ma olen?
Anna mersu võtmed. - Milline ma olen?
Anna need mersu võtmed mulle.
Anna need mersu võtmed siia!
[uksepaugatus]
Mis sa vahid?
MEES 1: Ära hakka, kurat...
MEES 2: Kuule, tule räägi meeste juttu. Tutvustad äkki ennast?
Viktor.
Martin oli mu isa.
Päriselt? - Mees jõudis, noh!
Mine munni... [mootorimüra]
MEES 2: Meie kaastunne.
MEES 2: See ei oska küll sõita.
MEES 1: Küll õpib.
MEES 3: Mis auto? - MEES 2: See Martini Bemm.
MEES 3: See on mersu!
[kiire elektrooniline muusika]
Tule välja. Tee lahti!
Inimesed vahivad sind. Aknast.
Ma vahin ka sind. Aknast.
Sa arvad, et minul on lihtne?
Vaata, milline sa välja näed! [nuuksatab]
Ma pidin häbi pärast maa alla vajuma. - SVEN: Tššš...
Palun, lähme ära.
Lähme ära hotelli, eks? Homme koristame.
Minge perse, raisk! Minema siit!
SVEN: Lähme! Homme.
[muusika katkeb]
Kuule, see... mootorratas.
K-kas see sõidab veel või... või mis sellega tehakse?
EMA: Issand jumal.
See kõik müüakse siin maha.
[rütmikas elektrooniline muusika]
[automüra, hõiked]
Tere! - Ruttu...
[muusika valjeneb]
[naiste kiljatused]
[muusika jätkub vaiksemalt taustal]
KARMEN: Ai-ai-ai... [tätoveerimismasina surin]
Aah! Mine vittu! Mis sul viga on?
[tüdrukute naer]
Kõik või? Valmis? Näita! - PUNAPEA: Kohe...
PUNAPEA: Kuidas on? - Vau! Väga ilus.
Mis, see on ikka veel seal või?
Mis ta teeb seal?
Ma ei tea, õlut joob, ma ei tea, mis ta teeb. Imelik.
RIINA: Võiks ära minna...
PUNAPEA: Geebekat said või? Tolikult? - RIINA: Mmhmh...
[punapea turtsatab, naerab]
KARMEN: Viktor!
RIINA: Kuule, ära hakka...
Viktor!
KARMEN: Viktor!
Viktor, kuule, tule siia.
Issi lasi sind ristida või?
Ei.
Tahad inimeseks saada?
[neiud kihistavad naerda]
NEIUD: Tule-tule! Vau! Tule siia!
[plartsatus, neiud kiljuvad]
Me teeme Viktorist mehe. Rituaalne ristimine.
Kõik saab alguse geebekast.
[muusika valjeneb, tempo tõuseb]
KARMEN: Esimest korda!
KARMEN: Teist korda!
KARMEN: Ja kolmas!
[neiud kiljuvad, naeravad]
Naised, naised...
[klõpsatused, naer ja jutusumin]
[jutusumin mattub muusikasse]
[muusika tempo aeglustub]
[Viktor hingeldab, naerab, läkastab]
[tätoveerimismasina surin]
[läkastab]
[muusika vaibub monotoonseks kuminaks]
[kumin hääbub]
[kiire elektrooniline muusika]
[uksekägin]
SVEN: Okei...
[muusika katkeb]
[ägin, nuuksed]
[Viktor nuuksub]
SVEN: Kõik on hästi...
SVEN: Viktor! Kus su asjad on?
SVEN: Ah?
VIKTOR: (nutuselt) Seal.
[Viktor hingeldab, nuuksub kramplikult]
SVEN: Kõik on hästi.
SVEN: Astu siia. Noh... nii.
SVEN: Väga hea, teine jalg ka.
[Viktor luristab ninaga, hingeldab]
[madal rütmiline kumin]
[kumin muutub automüraks]
Näe, siin on kaks tonni.
Tuhande eest lased oma näo ilusti korda teha.
Selle teise tuhande eest...
ole hea, ära räägi sellest, eks?
Lähed arsti juurde,
võtavad laseriga ilusti sul selle jama sealt maha.
Saad ise ka ju aru, tüdrukul suri isa just ära.
Nad olid väga lähedased.
(nutuselt) Ta oli minu isa ka.
pime öö, ära kõhklema löö, tuul kannab meid kaasa...
[mürtsatused]
Kuule, vaata! Seal on see esmaabi.
Seal peaks mingeid plaastreid ka olema.
Ja vanaemale ütled, et... ma ei tea...
kukkusid pea ees läbi kasvuhoone.
Ja ei mäleta mitte midagi.
[popmuusika]
Uinuv heli,
päikesega laotub silmapiir,
sinust mõtted ei ununegi.
Kõik, mis hea, see on ju nüüd just siin.
Püüab meid pime öö, ära kõhklema löö,
tuul kannab meid kaasa.
Meid kahte ta ootab...
[kirvelöök] [muusika katkeb]
[kirvelöögid, puude kolin]
[taamal linnulaul, kauge liiklusmüra]
[uksepaugatus, tolmuimeja undamine]
Tšau! - Tšau.
Mis toimub?
Ma ei tea, Karmen tahtis midagi hingele.
Arvad, et see on hea mõte?
Las olla.
[solin]
NOORMEES RAAMATUGA: Mul tuleb hingata. Vaid nii saan läbi minna.
Ma ühe tantsukingata end üles jälle vinnan.
[turtsatab]
[aplaus]
Uste sulgumiste uks on avatud. [aken paugatab]
Seinad kargasid kaela...
Noh, mis toimub? Tuba tussihaisu täis.
Ma... surun silma vastu koobast, kus on saatan.
Teisest silmast tuleb välja jumalime.
Märkad, kuidas, aga mitte mida... vaatan.
Ja sa eitad mind.
Kuid see on jaatamine.
[hingeldab]
Kägistan või?
Mida?
See on sul mingi leinavärk või?
MEES: Okei...
Kas sa ikka pead ära minema?
[metalliklõbin]
Ma ei maga võõrastes kohtades.
Hotellis magad ju? - See on teine asi.
Seal ma oman seda kohta.
Ma olen selle eest maksnud.
[taamal vaikne liiklusmüra]
[lähenev automüra]
[automüra kaugeneb]
[kajav jutukõmin, uksepaugatused]
Mäletatavasti eelmine kord rääkisime, et sa võiksid laiendada...
Oota, kohe vaatan.
Siin on tegelikult kõik väga kenasti üles ehitatud, probleemipüstitus...
Lihtsalt...
siis jääb mulle natuke ebaselgeks see, et mis on selle kõige eesmärk?
Kui sa saad aru, kuhu ma sihin?
Ma tean, mis su peres vahepeal juhtus.
See on kindlasti väga raske.
Ära selle lõputöö pärast praegu ülearu muretse.
Ma räägin õppetooli juhatajaga.
Okei.
[kiire elektrooniline muusika]
[muusika jätkub vaikselt taustal]
[muusika valjeneb]
[muusika vaikselt taustal]
[hingab pahinal sisse-välja]
[muusika valjeneb]
[muusika lõpeb]
EMA: Tead, sa peaksid kellegagi rääkima.
Kui sa seal niimoodi üksinda nelja seina vahel istud, siis...
ja ega sul on ka issi geenid.
KARMEN: Mis sa sellega mõtled?
EMA: Ma lihtsalt väljendan oma muret, et äkki sa tahad kellegagi rääkida?
Ma ei tea, eks see... kõik on...
EMA: Me arutasime siin Sveniga, et sa võiksid terapeudi juurde minna.
See on kõige parem ja Sven võib maksta ka.
Uu? Halloo?
Jah, super idee, väga hea.
EMA: Jah, no ongi ja kõik saab siis korda.
Ja teine asi, sa pead pärandist loobumise paberitele alla kirjutama.
KARMEN: Mmhmh!
Päriselt, muidu saame kõik need
Martini võlad oma kaela. [Karmen mühatab]
Olgu nii. Kuule, aga tšau siis ja ole tubli.
Tead, meil siin on natuke kiire, palju tegemist.
Sveniga hakkame remonti tegema.
Mis sa kolid Sveni juurde või?
[vali keevitusaparaadi ragin]
Kuule, Viktor, käisid iluopil või?
MEHED: Ai, kurat! On jobi, raisk.
[traktori mürin]
[taamal meeste naer]
ARST: Hmm...
Opa...
(inglise keeles) Püha taevas, Viljar!
ARST: See on nüüd küll päris... kole.
ARST: Mis teiega juhtus?
Mind rünnati.
Praegu me siin küll midagi teha ei saa.
Haavad on liiga värsked.
Kui kaua ma pean nendega olema?
Vähemalt paar kuud.
Siis ehk kannatab.
Vähemalt kaks kuud kindlasti.
ASSISTENT: Issand... [ohkab]
ARST: Uskumatu... [naerab]
[mobiiltelefoni helin]
[helin katkeb]
[taustal vaikne surin]
[teise mobiiltelefoni helin]
VANAEMA: Kas poiss on jälle sinu juures?
No kus ta mujal on, passib siin.
VANAEMA: Saada ta koju, mul söök jahtub.
VANEM MEES: Viktor, kuule!
VANEM MEES: Viktor, tule siia.
VANEM MEES: Vanaema helistas.
Mine koju.
Keevitusõnnetus. Tööl juhtus.
Kas ma küsisin?
VIKTOR: Tšau!
[tätoveerimismasina surin]
VANEM MEES: Kuule, kas Andres on nüüd päriselt tagasi?
Jah, Andres on nüüd tagasi.
[mootorrataste vali müra]
[mootorimüraga seguneb madal monotoonne muusika]
MOOTORRATTURID: Noh? Näita!
MOOTORRATTURID: Ohoo! [ümisevad, naeravad]
[muusika vaibub aegamisi]
[hingab pahinal välja]
[plekkpurgi klõps, taamal linnulaul]
[solin]
Nad tahavad selle fucking mersu ka veel ära võtta.
[aeglase rütmiga popmuusika]
Kas ma saaks selle kasuka endale?
Oh, musi, sa saad kõik endale, mis sa tahad ja ihaled.
Ja kas ma võin minna täna, see kleit, need kingad...
Sa saad aru, mu ema lööb mu maha.
Palun, palun... - Okei, sa saad, saad.
Niikuinii lööb maha.
Urise niimoodi, urise. Urr... [Karmen naerab]
[muusika valjeneb]
[muusika katkeb]
Rohkem ei lähe sinna? - Ei.
Kuradi psühholoogid.
Tahavad kõiki terveks ja normaalseks teha.
[taamal linnulaul]
Mingit normaalsust ei ole olemas.
On ainult kaos...
keset lõputut pimedust.
Ja ongi kõik.
Türa, ma ei saa aru, kuidas...
misasja on kellelgi üldse õigust midagi minu elu kohta öelda?
Nad ei tea mitte midagi.
Annelinnas pidi mingi uus šamaan olema.
Pidid olema mingid õiged aperitiivid,
teeb tseremooniat ja tšiki-briki ja kõik saab korda.
Need samad aperitiivid, mis sa mulle eelmine kord andsid?
Ei, see oli mingisugune lambikork.
Tal pidi ikka õige medicine olema.
Ma ei tea.
Palju see maksab muidu?
Peab uurima.
[summutatud automüra]
Tere!
[uksepaugatus]
Voh!
KARMEN: Hmm...
Bensukast saab täiesti täiusliku deidikomplekti.
Näe, joogid. - Hmm...
Esimene käik.
Oh! Ja menüü, palun.
[Karmen naerab]
Reigo, mine sõida ringi natuke.
[automüra]
Tagasihoidlik, vanem naisterahvas tahab noorema mehe seltsi.
Tahaks proovida pornofilmide asju.
Noorem mees otsib issit, kes teda materiaalselt toetaks.
Kogenud ning õigete tööriistadega lukksepp
otsib lukku, mida lahti muukida.
Mina oleksin madrus ja sina kapten.
Sa paneksid mind masti kergitama. - Ma olen süütu
ja ma sooviks selle probleemi lahendada.
Võiks olla ette näidata negatiivne suguhaiguste test
ning kindlasti peaks olema eestlane.
[Karmen mühatab]
Otsin meest, kes ei oskaks täita ainult naise jalgevahet,
vaid kedagi, kes suudaks täita ka tühimiku tema hinges.
Kui kõik sobib kahe inimese vahel, siis tahaks ka pikemalt kokku jääda
ning luua suhe, mis kestaks.
Leida see tõeline lähedus ja armastus.
Võiks koos...
Mis see on?
Kingitus.
[Karmen naerab]
Tohoh!
Ai! [plaksatus]
[aeglane elektrooniline muusika]
[vali mootorimüra läheneb... ja kaugeneb]
[plaksatus] [muusika katkeb]
[vihisevad plaksatused]
MEES: Nii või?
KARMEN: Jah!
[vihisevad plaksatused]
[veepladin]
[vaikne metalne kõrin]
[koputus]
Ma aitan sind.
Ma kardan seda pauku.
Kes ei karda. [naine naerab]
Noh! [vali paugatus]
Oih, sa pagan! - Uuh...
Vabandust! - Hea küll...
[solin]
Ei ole midagi. Aitäh sulle. - Head nautimist.
Vau! Ei tea, mida selline siin teeb. See võiks vabalt kusagil modell olla.
Mulle ikka meeldivad sellised...
seksikad...
ja viisakad naised.
Ja mulle meeldivad brünetid
rohkem kui blondid.
Mulle meeldib see distants meie vahel.
Mulle ka. [klaasikõlks]
Kuule, sa mulle raha saad laenata?
Laenata? - Jah.
[mees mühatab]
[taamal vaikne nõudekolin]
[kolksatus]
[plekkpurgi klõbin]
[sorin]
[kolks]
[paberikrabin]
VANAEMA: Viktor! Tule nüüd, ma tahan hakata suppi tegema.
[vuhin, vanaema karjatab]
Mis sa sellest oled selga pannud?
[vanaema kihistab naerda]
Lähed karnevalile või?
[uksepaugatus, vanaema naerab]
[lähenev metallikägin, taamal linnulaul]
VANAEMA: No sa vaata, kui uhke.
No mis sa passid, anna kilekott. - Isa peab ikka veel oma pidu.
Ära räägi lollusi.
See laga tuleb siit nüüd ära koristada. [plekkpurkide klõbin]
Oh issand jumal, mida inimesed küll mõelda võivad.
KRUNNIGA NOORMEES: Võtke endale siit üks tekk või padi kaasa
ja leidke endale mõnus koht elutoas.
KRUNNIGA NOORMEES: Šamaan juba ootab teid,
et jah, mahute siia ilusti ära.
KRUNNIGA NOORMEES: Seal akna all on veel ruumi ja...
tundke ennast mõnusalt.
Kui kellelgi hakkab emotsioon üles kerkima,
siis ämbrid on teil selja taga.
Kui on vaja WC-s käia, siis see on seal vasakul, koridori lõpus.
Mina olen siin selleks, et toetada teid.
Kõik on lubatud. Hoiame ruumi.
Ja ilusat rännakut teile.
[ühtlased kiired trummilöögid, jätkuvad taustal]
[solin]
ŠAMAAN: Istu rahulikult jõe kaldal.
Valgust.
[solin]
[ohkab]
[trummilöögid valjenevad, lisandub madal monoonne kumin]
[köhatab] [kumin lakkab]
[ühtlased kiired trummilöögid]
[lisandub šamaani monotoonne laul]
[valjud trummilöögid]
[inimesed naeravad, öögivad, ägavad]
[trummilöögid ja šamaani laul vaibuvad ühtlaseks kuminaks]
[solin] [aegamisi valjenev popmuusika]
[naer]
see mis sa teed on kõige magusam surm.
Nüüd siis ma kraabin su ust,
endal südametunnistus must.
Langen ja sinu karikast joon,
sa oled minu pimedam pool...
[popmuusika muutub aeglaseks elektrooniliseks muusikaks]
[muusika muutub valjuks kuminaks]
[kumin muutub mootorimüraks]
[vali mootorimüra]
[monotoonne elektrooniline muusika]
[muusika vaibub]
[mootorimüra eemaldub]
Tegelikult oli vist hea, et käisime.
Arvad või?
Sai nagu mingist sitast lahti.
Ma ei tea, kuidagi kõhe on. Teeme kuskil peale või?
[hingab pahinal sisse]
NOORMEES: Tussid! - Ole vait, lollakas.
Tššš... [taamal linnulaul]
[vilistab]
Davai, tulge siia! Davai! [uksepauk]
[pudelikõlin]
NOORMEES: Äratus! [Karmen ohkab]
Rahune maha!
Ma juba tudusin teiega siin, davai!
Käi perse! Aia!
[monotoonne elektrooniline muusika]
[muusika vaibub]
KARMEN: Mis te elult tahate?
[köhib]
PUNAPEA: Ma ei tea. Võib-olla tahaks mingit suhet või midagi.
[puude praksumine]
KARMEN: Riina?
RIINA: Tahaks lihtsalt edasi liikuda kuhugi, Tallinnasse või midagi.
RIINA: Sa ei ole mõelnud tööle minna? [noormees köhib]
KARMEN: Ma ei usu tööl käimisesse. - RIINA: Mis mõttes?
RIINA: Mis tööl käimisel viga on?
KARMEN: No mis sel viga on... Täiesti elu raiskamine.
KARMEN: Ma tunnen, et te ei saa aru, mis ma tegelikult mõtlen.
KARMEN: Tõsiselt elada... [ohkab]
Mul on nagu mingi kuradi raskus sees, nagu hästi kinni...
Kuradi tussid, teil on siiber kinni. Mingi kuradi enekalaager siin.
Sellepärast mul ongi nii sitt olla.
Mis sul viga on, Karmen? Tahad maha tappa meid kõiki?
Kas ma üksi pidutsesid siin või? Türa, kütke ka ahju vahepeal.
Lõpeta ära see tähelepanu lunimine
oma kuradi ohkimise ja raskuse jutuga.
Sina ei pea tööle minema praegu.
Sa oled mingis kuradi aadliseisuses oma arust.
[mürtsatus, Karmen ohkab]
[plõks]
[Karmen ägab, taamal koera haukumine]
Ma pean ka minema.
Kuhu?
Tööle.
Kohe või?
Ei.
Aa, ma mõtlesin, et nagu kohe.
[vali mootorimüra]
[jutusumin, naer]
[aeglane elektrooniline muusika]
[muusika vaibub]
[koputus, taamal koera haukumine]
[uksekägin]
Teist sellist ratast ei ole olemas.
[paberikrabin]
Siin on tuhat.
Kas Andres ka teab, et sa siin endale ratast tahad osta?
Ei.
Ilma Andrese nõusolekuta ei saa keegi siit mitte midagi.
Ma ei tea...
Äkki Andres nüüd lubab?
Sa ära tule mind mõnitama oma rahaga.
Kurat, raisk! [uksekägin, paugatus]
[vaikne jutusumin]
[metalliklõbin]
[aeglane monotoonne elektrooniline muusika]
[veesolin]
[muusika vaibub]
Kuule, hakka minema nüüd. Andres on oma meestega kohe siin.
Mul on vaja selle Andresega rääkida. - Ei ole sul vaja rääkida midagi.
Mine nüüd.
Mine nüüd, noh!
Saa aru, mul on vaja. - Ei ole sul midagi vaja, mine nüüd.
No mis on nüüd siis? Mine! [taamal mootorimüra]
Istud siin ja oled vait! [uksekägin, paugatus]
[summutatud jutusumin]
[surin]
On valus ka või?
Andres ikka ütleb, et jumal armastab neid, kes kannatavad.
Dostojevski ei öelnud seda?
Ei, Andres ütles. Raudselt.
[uksekolks]
Noh? Kaua läheb?
Natuke aega läheb veel.
ANDRES: Kaido, kuule, käid ise seal kuradi vallavalitsuses ära.
Miks?
Need raisad ei võta mind jutule.
KAIDO: 20 aastat on möödas.
KAIDO: Kaua nad ketravad seda sama? Sina polnud ju süüdi.
ANDRES: Vahet pole.
ANDRES: Kohtume väljas.
VIKTOR: Milles ta süüdi ei ole?
VANEM MEES: Kurat, kui kõik seda lugu teavad.
VIKTOR: Mis lugu?
VANEM MEES: Andres oli sõjaväelane, seal kuradi...
üheksakümnendatel.
Juhtis seal mingit rügementi või rühma, kurat, ma ei tea.
[mootorimüra]
VANEM MEES: Ja siis... [ohkab]
õppustel tekkis jama, tead.
Mehed jäid merel tormi kätte.
Peaaegu kõik läksid.
Mehel siiamaani sihuke imelik tume pilk.
Aga no mis!
Sa veel noor inimene, sul terve elu veel ees.
[solin, nõude klõbin]
[monotoonne elektrooniline muusika]
[muusika vaibub]
[hingab pahinal sisse-välja]
[mobiiltelefoni helin, mees ägab]
VIKTOR: Halloo!
VANAEMA: Kus sa oled nii hilja väljas? Kellega sa oled?
VIKTOR: Sõpradega.
VANAEMA: Sul ei ole sõpru! Mida sa seal teed?
VIKTOR: Ee... no... kossu mängin.
VANAEMA: Tule koju! Toit on juba jahtunud.
VIKTOR: Ja-jaa! Tšau-tšau! [mees ägab]
[aeglane elektrooniline muusika]
[mootorimüra]
[muusika vaibub]
[mootorimüra kaugeneb, vaibub]
[Karmen kiljub, naerab]
MEES: Ahaa! [plaksatused]
KARMEN: (naeruselt) Oi, ta on paha. Ta on nii paha!
Kus sa vingerdad, lits!
Kuss-kuss... - Ai-ai-ai!
Kuss...
Süüa ei saa enam või?
Hommikusöök on vaestele.
[karjatab]
[vanamees röhatab, taamal linnulaul, vaikne liiklusmüra]
[kontsaklõpsud, vanamehed ümisevad]
VANAMEES: Oot-oot...
NAINE: Õudselt kihvt...
NAINE: Brünett sobib sulle.
NAINE: Pane selle sisse. - SVEN: Mitte sellega...
[nõude klõbin, toolisahin]
Minu notsu näeb nii hea välja.
Doris ütles mulle, et sa käid nüüd tööl.
Jah, ühes IT start-upis.
Ma olen verifikatsioonispetsialist.
Vabsee!
SVEN: Esimene palk käes? - Jah.
Kirjutab magistrit ka.
Tubli tüdruk meil.
Ja varsti tahaks mingit oma korterit ka tegelikult.
Mõtled osta midagi?
Enne ma pean muidugi tööl käima ja siis vaatan, palju laenu saab.
SVEN: Kui sul mingid jamad tekivad, siis võid minult alati küsida.
Ma olen kortereid ostnud küll.
SVEN: Proovi seda.
[vaikne jutusumin]
[uksekägin]
DORIS: Notsu, uu?
Äkki kirjutame sellele pärandist loobumise paberile ka täna alla?
Tead, ma vist täna ei jaksa sellega tegeleda.
Mina sinu asemel küll rohkem ei venitaks,
maja on mitu korda ära panditud.
SVEN: Mitte keegi ei tea, mis üllatusi siin veel võib tulla.
Mis teil sinna tühja tuppa tuleb?
Üritame last saada. [pauk]
DORIS: Tahaks üks kord elus midagi õieti teha.
SVEN: Sinust saab väga hea ema.
Ja roosa tuba?
Tahaks pisikest Pöial-Liisit.
SVEN: Aga mina teen sulle pöialpoisi. [Sven ja Doris naeravad]
Sa oled nii loll, mida sa teed? Mine ära!
[aeglane elektrooniline muusika]
[muusika vaibub]
[mootorimüra]
[uksepaugatus]
Sinu juurde tuldi. - Renee või?
Ja sul on üür maksmata.
KARMEN: Ma pole saanud veel palka.
Lahe kott, muidu.
KARMEN: See ei ole päris.
Meeste pärast kaklete või?
[Karmen turtsatab]
Kuule, paneme midagi mugavamat selga.
KARMEN: Miks?
Me lähme workshopile.
See oli esimene sõlm ja nüüd tuleb teine sõlm peale.
JUHENDAJA: Esimene ring ümber keha.
JUHENDAJA: Hoiame nööri pinges. - RENEE: Mmhmh...
[vaikne metallikrigin]
[aeglane elektrooniline muusika]
[muusika valjeneb]
[muusika vaibub]
MÜÜJA: Kas vorstiga? - MEES: Kabanoss ongi vorst...
[vaikne jutusumin]
[põrandakägin]
[mobiiltelefoni helin, jätkub taustal]
[metallikrigin]
[Viktor ohkab]
[telefonihelin lõpeb]
[kolks, kõlin]
VANAEMA: Viktor, miks uks kinni on? Mida sa teed seal?
Midagi! Pesen!
VANAEMA: Mida sa pesed seal, hakka juba
vaikselt välja tulema, toit jahtub ära.
[solin, Viktor ohkab]
[solin]
[aeglane ärev monotoonne muusika]
[solin]
[muusika jätkub vaikselt taustal]
Ma vihkan seda suppi. - Sööd seda, mis on.
Miks sa teed mulle niimoodi?
Kui su ema sind praegu näeks?
Aga ei näe ju.
Mis see loeb?
Ise ta poos end üles.
Kas mina seda tahtsin näha?
Ma olen andnud endast kõik, et sinust korralikku inimest kasvatada.
Nii nagu Martingi.
Sa ole õnnelik, et ta sind tänavale ei jätnud,
nii mõnigi mees oleks su maha salanud.
Nüüd lõpeta see minu vastu mässamine.
Söö oma supp ära, mina sind enam vaadata ei saa.
[muusika valjeneb]
[muusika vaibub]
[põrandakägin]
PUNAPEA: Kuule, mis värk on?
Millega?
Kuule, võta rahulikult.
Ma ütlesin, et ma ei joo enam. [punapea mühatab]
Ja ma käin nüüd tööl, nii et kõik on niikuinii teistmoodi.
[hingeldab, taustal metallikõlksud, jutusumin]
[tikutoosi krabin]
[uksekägin]
[uksepaugatus, sammud]
Kuule, miks sa telefoni vastu ei võtnud?
Ta on mingi kaks tundi seal elutoas istunud.
RIINA: Vaata teda, ta on täielik psühh.
[tikutoosi krabin]
Mida sa teed siin?
Noh?
Mis sa tahad?
Nii Viktor, nüüd on nii,
et meie hakkame rahulikult telekat vaatama ja sina lähed ära koju.
[mürts]
[mürts, klirin]
Ma tahan, et Karmen seda teeks.
Hakka minema. Kõtt!
Kao välja! [ägab, hingeldab]
Välja! Kao välja!
Mine! Kao välja!
[mütsatus]
[hingeldab kramplikult]
[aeglane ärev monotoonne muusika]
(röökides) Kao ära!
[uksepauk]
[mootorimüra]
[muusika vaibub]
ANDRES: Vaadake kasvõi, mis meie kuradi vallavalitsuses toimub.
Vaadake!
Isegi ühte klubimaja ei lasta teha,
et huvitegevust arendada. [mootorimüra]
ANDRES: Kohalik omavalitsus tuleb üle võtta,
raisk, siin ei ole teist teed.
[vaikne ärev muusikakatke]
Kes sellele loa andis?
ANDRES: Mine vaata, mis tahab.
Mida sa tahad?
Võidelda!
[mehed naeravad]
Praegu?
Ei, ma kohe praegu ei saa.
[vali naer]
Ülehomme saaksin.
MEHED: Oi-oi... - Päriselt ka...
KIILAS HABEMIK: Ülehomme siis traageldame.
MEHED: Pane minema, noh! - Anna gaasi!
KARMEN: Oota! Ei-ei! Oota, see läks altpoolt. Ai!
Ei läinud ju? See on ju... - Altpoolt!
Aa, oota, ma teen uuesti.
Ole paigal.
RENEE: Just!
[mees ägab]
Putsi küll! Me midagi muud ei võiks vahest teha?
Mida näiteks? - Ma ei tea.
KARMEN: Telekat vaadata?
Sa ei taha ju seda.
RENEE: Sa ei taha minuga telekat vaadata.
KARMEN: Oota, jää siia. Palun.
[rütmikas popmuusika]
Armastus on pime,
ta ei peatu enne, kui su saab.
Öösel akna pihta pillub väikseid kive
ja sa ei suuda uinuda.
Armastus on pime,
kunagi ta igaühe kätte saab...
See juuksetoon ei sobi sulle.
Ise sa ju tahtsid midagi sellist?
Aga mis seal vahet on, mis mina tahtsin.
[muusika valjeneb]
[laul jätkub prantsuse keeles]
Armastus on pime,
enda loori mähib sinu pea.
Ja siis läbi heleroosa uduvine
püüad mingitmoodi orienteeruda.
[laul jätkub prantsuse keeles]
[leekinde vuhin, praksumine]
[hingeldab] [muusika katkeb]
NEIUD: Mis kell sa tuled? - Mingi viie-kuue paiku.
Mis lahendi ta sai? Ei, seda otsustab ringkonnakohus.
Mina pole selle asja advokaat.
Ma ei muretseks selle pärast. Ma arvan, et Gerly annab ühe kuu veel.
RENEE: Hea küll, head päeva!
Mis Gerly? - See, kes selle maja päris.
Mingi ripsmetehnik kuskilt Annelinnast.
KARMEN: Ah jah. - RIINA: Väga veider inimene,
käis siin eelmine nädal, kui teid ei olnud.
Okei.
Sa ei taha võileiba? - Mh?
Võileiba või midagi? - Ei.
RENEE: Ma lähen söön kuskil midagi.
Kus?
RENEE: Mis sel vahet on?
Tšau, tüdrukud.
NEIUD: Tšau!
[uksekägin]
Miks ta sulle meeldib?
Sest ta on täielik munn.
Jep.
[vali mootorimüra]
Noh, kõva mees.
Kahe jaoks siin ruumi ei ole.
Järelikult üks peab minema.
Kus su relv on?
MEHED: Uuh! Toores!
Mina olengi relv.
Siis teeme toorelt. [metalliklõbin]
[meeste naer, hõiked]
Näita talle, kuidas see käib.
Noh, võitle nüüd!
Tõsta käed üles! - Kus su relv on?
[Andres ägab]
Noh nii! Hea löök!
[löögimütsatus]
Oh sa! - Kuule, anna alla!
Tagasi!
Tagasi! Tagasi!
[löögimütsatus]
Olemas!
[aeglane ärev muusika]
Noh, mis tunne on, Viktor? - Kurat, tule ära sealt!
Noh? - Nüüd ei ole enam midagi öelda, jah?
[hingeldavad]
Tead, Andres.
Tegelikult sa oled süüdi.
[muusika valjeneb]
[metalliklõbin]
Oi! Oh sa... Mida?
[muusika tempo tõuseb]
[muusika tempo aeglustub]
[Andres ägab]
Kurat küll...
Sina jääd siia.
Helistad kiirabisse ja ütled, et ise lõi omale noa neeru.
Kuradi poiss...
[mootorimüra]
[muusika vaibub]
[taamal koerte haukumine]
[vaikne jutusumin telerist]
[tätoveerimismasina surin]
VANEM MEES: Mis sina siis nüüd... nende Andrese meestega...
Tead, Jüri...
Andres ei ole enam oluline.
[Jüri ohkab]
KAIDO: Kuule, mis sa arvad?
KAIDO: Kui see vallavanem meile seda klubihoonet ei anna,
siis me blokeerime poe, postkontori, ambulantsi?
[Jüri mühatab]
Ma saan muidugi ise ka aru, et eks ta natuke loll plaan on.
Kuule!
Mina selles teie terroriaktis osaleda ei taha.
JÜRI: Ma ei taha uuesti kinni minna.
[vaikne ärev muusikakatke]
Triinu, ära nüüd muretse. [Triinu nuuksub]
VIKTOR: Ma loen siis uuesti... - Me ei tee kellelegi liiga.
Mootorrattaklubi "Torm" taotlus
saada vana ambulatoorium koos garaažidega oma klubihooneks
rahuldatakse valla poolt.
Samuti osutab vald vajaliku materiaalse abi,
et hooned üles ehitada.
Ümberkaudsete kortermajade kaebusi arvesse ei võeta,
vaid lastakse kohalikul huvitegevusel vabalt areneda.
Detailidesse ma praegu süvenema ei hakka.
Kuule, sa oled see Leida poiss ju.
Mida ma vallaelanikele ütlen?
Mitte keegi ei taha seda...
mingit hämarat asja siia meie ellu.
Inimesed tahavad lihtsalt niisama vaikselt ja turvaliselt elada.
[Viktor ohkab]
Vaata, Hendrik.
Ole nüüd mõistlik
ja kirjuta alla.
Sest teist korda see asi sul nii pehmelt ei lähe.
Kui me peaksime uuesti tulema,
siis me lõikame sul türa otsast ära
ja topime selle Triinule kurku.
Ja sina vaatad seda kõike pealt.
[paberikrabin]
[uksepauk, võtmekõlin]
Ma lähen Tallinnasse ära praegu.
Ma lähen ema juurde.
Ja Anja läks ka kellegi juurde maale või midagi.
Ma ei tea, see kõik on nii venima jäänud siin,
et äkki sa peaksid ka kuidagi...
[ohkab]
[hingeldavad rütmiliselt]
KARMEN: Kõvemini!
Kepi mind!
Kõvemini kepi! Aah...
Kepi mind!
KARMEN: (hingeldades) Mis on?
Karmen.
Sa said aru, et see asi on nüüd läbi, eks?
Mis asi on läbi? - Ära mängi lolli.
Et nikkumine on läbi või? - Jah.
Nikkumine on läbi.
See nikkumine on nüüd suures plaanis läbi.
Miks?
Mina olen süüdi või?
Ah?
Või valesti on või ma ei...
Mulle ei meeldi enam.
[Karmen kõõksub, köhib]
Jeesus...
[Karmen öögib, ahmib õhku]
Kao ära! [ketikõlin]
[Karmen nutab, köhib]
Kao ära! - Oota nüüd...
Mis sul on? [ketikõlin]
[hingeldab]
(sosinal) Kao ära.
[uksekägin, paugatus]
(sosinal) Kao ära...
[rütmiline põrin]
[uksekägin, sammud]
Karmen?
[vaikne nuuksumine]
[metalliklõbin]
[Sven ohkab]
SVEN: Miks sa lased endale niimoodi teha?
[Karmen luristab ninaga]
Mis paberid need on?
Sellepärast te tulitegi, jah?
Äkki lõpetad selle kuradi teesklemise ära siis!
Need asjad tuleb lihtsalt ära teha.
Sa ei saa oma eluga muidu edasi minna.
Ma ei taha oma eluga edasi minna!
Ja ma tahangi, et keegi mind kuradi tagurpidi nussiks,
et mingit lähedust siin maailmas tunda.
Sven... - Sa ei käinud terapeudi juures?
(röökides) Käi vittu!
Mis see sinu asi on, kes ja kuidas mind kepib,
kas okastraadiga või ilma!
[mürtsatus]
(röökides) Ja mersu jääb mulle!
[uksepaugatus]
[köhib]
[taamal eemalduv automüra]
[klõpsatused]
[uksekägin, sammud]
[sammud lähenevad]
[võtmeklõbin]
Noh?
Elekter lülitati välja?
Me ei ole vist kohtunud. Ma olen Gerly.
Aa... - Ahaa.
Sul on üür maksmata.
Ma maksan homme.
Anna oma mersu võtmed heaga siia...
või paki oma asjad kokku...
(sosinal) ja mine minema.
[mütsatused, paberikrabin]
[automüra]
[kriiksatus, automüra lõpeb]
VANAEMA: Ma panen sulle kohe juurde, anna taldrik siia.
Söö korralikult.
Sa oled nii kõhnaks jäänud.
Kus Viktor on?
Mul on nii hea meel, et Viktoriga suhtlete.
Tal on just sinusugust eeskuju vaja. [uksepaugatus]
Näe, tuligi.
[lähenevad sammud]
VANAEMA: Noh! Tule sööma, mis sa vahid.
[vanaema naerab]
VANAEMA: Viktor on meil punkariks hakanud viimasel ajal.
Nägu maalitud, tuleb hilja õhtul koju.
Sa võiksid ka kuhugi õppima minna nagu Karmen.
[ketšupilödin]
VANAEMA: Ma otsin sulle öösärgi, hilja juba.
KARMEN: Ei, ma ei jää. - VANAEMA: Jääd küll.
[kahvliklõbin]
[voodikägin]
Tead, ma tegelikult tulingi sinuga rääkima.
Sa ei olnud seda kuidagi ära teeninud, mis ma tegin sulle.
Ma ei tea, mis mul hakkas, ma...
Vist sõitis lihtsalt katus ära.
[voodikägin, Viktor ohkab]
Ei...
Ei, ma ei saa sinna midagi teha, et elu on...
lihtsalt nii läinud.
M-ma...
Ma ka tegelikult kannatan.
[Karmen hingab katkendlikult]
KARMEN: Mida sa teed?
(sosinal) Ma tapan su ära.
Mida sa teed? Kao ära! [plaksatused]
Mis sa teed siin? Kas sa oled peast segi? Kasi välja!
Kasi välja siit voodist! Kurat võtaks, kasi välja!
Kasi oma tuppa!
Oh, issand jumal. Oh...
[hambaharja surin]
[aeglase rütmiga elektrooniline muusika]
[jutusumin, metallikolin]
[muusika vaibub]
[mootorimüra]
[vaikne jutusumin]
[uksepaugatus]
Tere, Karmen!
Ma olen vahepeal su peale mõelnud. Kuidas sul läheb?
Sitasti.
Ah?
Noh...
Ära muretse.
Küll sa saad selle lõputöö ka tehtud, see pole ju veel mingi maailmalõpp.
Las ma maksan selle õlle eest.
[taamal vaikne liiklusmüra]
[lähenev mootorimüra]
[summutatud tümpsuv muusika]
[kiljumine, naer]
KARMEN: Kus ta elab? [muusika katkeb]
[automüra]
[ritsikate siristamine]
[uksekella metalne tirin]
[uksekägin, taustal vaikne jutusumin telerist]
[kajav uksepaugatus]
Tulid telekat vaatama?
[nõudeklõbin]
[toolinagin]
[ohkab]
Palun mine ära.
[vaikne elektrooniline muusika]
[vali vihmaladin]
[Karmen nuuksub]
KARMEN: (nutuselt) Mul on palju raha. Mul on ilus kodu.
Ma olen armastatud. Ma lähen koju.
Ma olen õnnelik. Väga õnnelik.
Ma olen ilus. Mul on palju raha.
Ma olen väärtuslik.
Ma lähen koju.
[automüra]
KARMEN: Ma lähen... ma lähen koju.
[muusika valjeneb]
[muusika vaibub]
[mulksumine]
[vaikne elektrooniline muusika]
[tuulevuhin] [muusika katkeb]
[vaikne elektrooniline muusika]
[muusika valjeneb aegamisi]
[muusika muutub aegamisi vaiksemaks]
[aeglase rütmiga elektrooniline muusika]
[taamal kõuemürin]
[trepinagin]
[muusika vaibub]
[solin]
[vihmapladin aknal]
[kauge kõuemürin]
[Viktor ohkab, taamal kauge kõuemürin]
[kolksatus]
[solin]
Mis siis nüüd?
[aeglane ingliskeelne popmuusika]
[leekide vuhin]
[muusika valjeneb]
ELU
[muusika vaibub]
[rütmikas elektrooniline muusika]
[muusika vaibub aegamisi]